Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що 15.12.2015 року у Зяньковецькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб. Однак спільне життя у них не склалося та з вересня 2016 року вони припинили спільне проживання, не бачилися один з одним та не підтримували шлюбних відносин, позивач фактично став проживати разом із своїми батьками, а відповідач з [PERSON] . Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02.08.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. 25.09.2016 року відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] , батьком якого, згідно з вимогами сімейного законодавства України, був записаний позивач, оскільки на момент народження дитини він ще перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] . В січні 2019 року остання повідомила позивачу, що він не є біологічним батьком її сина [PERSON] , а тому позивач, проаналізувавши можливий час зачаття дитини та дату її народження, зрозумів, що він насправді не може бути батьком дитини відповідачки, оскільки в період з 29.09.2015 року по 08.03.2016 року він перебував в зоні проведення антитерористичної операції. Враховуючи наведене, а також те, що в позасудовому порядку внести зміни до актового запису про народження дитини немає можливості, позивач просив задовольнити його позов, виключивши відомості про його батьківство відносно [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язавши Деражнянський районний відділ ДРАЦСУ внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про її народження. Ухвалою судді від 01.08.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ухвалою від 23.08.2019 року судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити їх з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, повністю підтвердила наведені позивачем в обґрунтування позову обставини, зокрема, те, що вона [INFO] народила сина [PERSON] , батьком якого був записаний позивач [PERSON] , із яким вона на час народження дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі, проте фактично біологічним батьком дитини є [PERSON] , із яким вона підтримувала на той час інтимні стосунки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник Деражнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, покладаючись при вирішенні справи на думку суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 15.12.2015 року у Зяньковецькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим вказаною сільською радою. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02.08.2018 року, ухваленим у справі №673/405/18, шлюб між сторонами було розірвано. При цьому, як встановлено судом та не оспорюється сторонами, спільне проживання між ними було припинене у вересні 2016 року, після чого вони фактично не бачилися один з одним, не підтримували подружніх відносин, позивач фактично став проживати разом із своїми батьками в с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області, а відповідач - м. Деражня Хмельницької області. Крім того, наведені позивачем в обґрунтування позову обставини підтверджується довідкою в/ч пп [NUMBER] , згідно з якою солдат [PERSON] в період з 29.09.2015 року по 08.03.2016 року дійсно безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції Донецької області. З`ясовано судом і те, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області 27.09.2016 року. Із означеного свідоцтва також вбачається, що батьком дитини вказаний [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог сторона позивача стверджує, що фактично батьком дитини являється не позивач [PERSON] , а співвідповідач [PERSON] . Судом приймаються до уваги доводи сторони позивача, оскільки їх повністю визнала відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи, яка підтвердила батьківство відповідача [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання відповідачем суд не має, а тому в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані відповідачем, не підлягають доказуванню. Той, факт, що позивач фактично припинив шлюбні відносини із відповідачкою [PERSON] до подання позову про розірвання шлюбу, підтверджується і матеріалами цивільної справи №673/405/18. Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи у 2015-2018 роках у зареєстрованому шлюбі, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та з вересня 2016 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із співвідповідачем [PERSON] . З огляду\~на вищезазначене, є доведеними\~і твердження\~позивача про\~те,\~що він\~не є\~батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ст.\~122\~СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно вимог ст.\~128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до роз`яснень у пунктах 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. За нормою статей 213, 215\~ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). В силу статті 129\~СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи встановлені судом вищезазначені обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо виключення відомостей про нього як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису про народження останнього. Разом із цим, вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відділу ДРАЦСУ внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , та видати нове свідоцтво про його народження, судом враховується наступне. Згідно із ст.\~134\~СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127\~СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи передбачену законодавством можливість внесення змін до актового запису про народження дитини на підставі рішення суду в позасудовому порядку, а також відсутність на розгляді у суді вимог [PERSON] про визнання ним батьківства по відношенню до [PERSON] , позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом приймається до уваги те, що позивач [PERSON] згідно із законодавством звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі по 384 грн. 20 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial