Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Акціонерне товариство\~комерційний банк\~«Приватбанк» (далі\~ АТ\~КБ «Приватбанк»)\~звернулося до\~суду із\~вказаним позовом\~посилаючись на\~те,\~що 28\~листопада 2019 року АТ КБ «Приватбанк» уклало із [PERSON] кредитний договір, за умовами якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий ліміт, який у подальшому збільшений до 150\~000 грн., а відповідач [PERSON] ,\~зобов`язався сплачувати\~кредит та\~відсотки за користування кредитом у розмірі 74,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, станом на 15.11.2020 року за ним створилася заборгованість на суму 191\~150,13 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 157\~224,23 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 33\~925, 90 грн. В межах наділених законодавством прав позивача, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 157\~224,23 грн. та витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. В матеріалах справи міститься заява представника позивача Гребенюк О.С. про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи просив провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2021 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Судом встановлено,\~що 28\~листопада 2019 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку». В анкеті-заяві\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~ПриватБанку (далі\~ Умова\~та Правила)\~з підписом\~клієнта [PERSON] \~від 28\~листопада 2019 року містяться його анкетні дані. Згідно п. 2.1.1.6.5 Умов та Правил, у разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1 Умов та Правил. Пунктом 2.1.1.3.1 Умов та Правил визначено, що у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Відповідно до п. 2.1.1.6.1 Умов та Правил сторони узгодили, що в разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1. договору, щонайменше на один календарний місяць, банк мас право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі. Згідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Відповідно до частин 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У статті 634 ЦК України зазначено, що договір приєднання визначений як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19). Отже, ураховуючи те, що відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, то між останнім та позивачем укладено договір про приєднання. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Як встановлено судом, в період дії Договору, відповідач [PERSON] не дотримався умов його виконання та станом на 15 листопада 2020 року згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем за відповідачем створилася заборгованість на загальну суму 191\~150,13 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 157\~224,23 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 33\~925, 90 грн. Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконня або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі вищенаведеного, враховуючи що позивач пред`явив вимогу про стягнення з боржника заборгованості лише за простроченим тілом кредиту, яка становить 157 224,23 грн. та беручи до уваги, що на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку в цій частині, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 2358 грн. 36 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved