Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.09.2010 року [PERSON] , яка померла [INFO] , від позивача отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Її спадкоємцем є відповідач по справі відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки останній на час смерті спадкодавця був зареєстрований з нею за однією адресою та протягом шести місяців після відкриття спадщини, як передбачено законом, не відмовився від неї. 12.09.2019 року до спадкоємця було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, які виконано не було. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б\\н від 09.09.2010 року у розмірі 7 885,41 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 13.05.2020 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України (а.с.34). 09.09.2010 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого вона оформила на своє ім`я кредитну картку (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла, після її смерті спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї до Рубіжанської державної нотаріальної контори не звертався, тобто спадкова справа не заводились, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 04.03.2014 року, актовий запис № 151, відповідями Рубіжанської державної нотаріальної контори від 23.04.2020 року № 149/01-16 та 29.04.2020 року № 153/01-16 (а.с.36, 138, 145). [PERSON] , [INFO] , з 20.01.1994 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а з 04.01.2017 року по 17.01.2019 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України та інформацією загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 06.02.2020 року № 023-010/695 (а.с. 35, 96) 04.09.2019 року АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] направлено лист - претензію, в якому запропоновано сплатити заборгованість [PERSON] за кредитним договором, яка на дату її смерті становить 7 885,41 грн. (а.с.45). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.09.2010 року, укладеним між позивачем та [PERSON] , борг станом на 03.08.2019 року становить 7 885,41 грн. (а.с.7-8,64-65). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований з померлою за однією адресою та не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини протягом 6 місяців з дня смерті [PERSON] .. Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. В постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 645/3265/13-ц від 25.04.2018 року зазначено, що застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності і кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника стягнення суми заборгованості за кредитним договором, оскільки обов`язок спадкоємців боржника перед позикодавцем спадкодавця полягає у поверненні сум за кредитом та іншими нарахуваннями за позикою, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.03.2013 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , борг станом на 03.08.2019 року становить 7 885,41 грн. (а.с.7-8,64-65). Статтею 1282 ЦК України передбачено, що відповідальність спадкоємців по боргах спадкодавця обмежується розміром спадкового майна, одержаного ними у спадщину. Тобто, обов`язковою умовою для відповідальності спадкоємця є наявність спадкового майна та його співрозмірність з сумою боргу. Позивачем не надано доказів про існування будь-якого майна померлої. В судовому засіданні не встановлено переліку спадкового майна, його вартість, отже, не визначено ліміту відповідальності спадкоємців перед кредитором. У ч. 6 ст. 265 ЦПК України закріплено, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). Тому неможливо у рішенні суду покласти на відповідача обов`язок виконати зобов`язання за умови отримання ним у майбутньому будь якого спадкового майна. Таким чином, беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність отриманого відповідачем майна після смерті [PERSON] , тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Судові витрати позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed