Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

АТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] третя особа Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про звільнення майна з-під арешту. Свій позов\~обґрунтовує тим,\~що 05.11.2007 року [PERSON] (далі\~ Відповідач,\~Боржник,\~Іпотекодавець)\~та АКБ\~«Укрсоцбанк» (правонаступником\~якого є\~публічне акціонерне\~товариство «Укрсоцбанк»\~після зміни\~найменування Акціонерне\~товариство «Укрсоцбанк»)\~(далі\~ Позивач,\~Іпотекодержатель)\~уклали договір\~про надання\~відновлювальної кредитної\~лінії №08/292/58\~за умовами\~якого,\~Відповідачка отримала\~кошти в\~сумі 33\~500,00\~дол.\~США.\~Також 05.11.2007\~р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір №08/292/58 (з урахуванням договору про внесення змін та доповнень від 06.07.2009 р.) відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобовязання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 43,2 кв. м., житловою площею 26,0 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 22.05.2018 року право власності на майно було зареєстроване за ПАТ «Укрсоцбанк», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка). Реалізувати майно АТ «Укрсоцбанк» не може, оскільки 30 березня 2017 постановою Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про арешт майна боржника ВП № 49821201 було накладено арешт на іпотечне майно боржника. Позивач просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Укрсоцбанк», а саме: квартиру № 47, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 26, кв. м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 4, що накладений Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в рамках виконавчого провадження № 49821201 (реєстраційний номер запису про обтяження 19734139). В підготовче судове засідання представник позивача за дорученням [PERSON] не з`явилася, однак до початку судового засідання надала суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій також зазначає , що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задовольнити. Ужгородський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання свого представника не направив , причини неявки суду не відомі, хоча про день, час та місце судового засідання був завчасно повідомлений. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається\~з позовної\~заяви та\~матеріалів справи.\~05.11.2007 року [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» після зміни найменування Акціонерне товариство «Укрсоцбанк») уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії №08/292/58 за умовами якого, Відповідачка отримала кошти в сумі 33\~500,00 дол. США. Також 05.11.2007\~р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір №08/292/58 (з урахуванням договору про внесення змін та доповнень від 06.07.2009 р.) відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобовязання, Відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 43,2 кв. м., житловою площею 26,0 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Через систематичне невиконання [PERSON] умов кредитного договору, банк розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.05.2018 року право власності на майно було зареєстроване за ПАТ «Укрсоцбанк. Однак,\~позивачу стало\~відомо,\~що реалізувати\~власне майно\~на даний\~час неможливо,\~оскільки \~30.03.2017 Ужгородським МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в рамках виконавчого провадження №49821201 винесено постанову про арешт майна Відповідача, якою накладено арешт на квартиру. Відповідно до ст.\~55\~Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до статті 41\~Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321\~ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Статтею 7\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст.3\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Вимоги АТ «Укрсоцбанк» мають вищий пріоритет, так як іпотечний договір укладено 05 листопада 2007 року, а арешт був накладений 30 березня 2017 року. Відповідно до положень частини першої та другої статті 56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Як зазначено у статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надані письмові докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. На підставі викладеного та,

Outcome: approved