Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який уточнювався в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що вона перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON] з 19.08.2000 р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Під час шлюбу ними було придбано: квартиру [ADDRESS]; легковий сєдан MAZDA-3 [NUMBER], чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER]; земельну ділянку, кадастровий номер 2321584000:05:001:0376, яка розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, Михайлівська сільська рада. Все вищевказане майно зареєстроване за [PERSON] Посилаючись на ст.ст.60, 68, 70, 71 СК України, за уточненим позовом [PERSON] просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому, посилаючись на ті ж обставини та нормативне обґрунтування, що й [PERSON], просить поділити майно, набуте ними в період шлюбу, визнати за [PERSON] право власності на квартиру, залишити у його власності автомобіль та земельну ділянку, стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, не заперечували проти задоволення позову, пред»явленого [PERSON] Просили вирішити питання щодо судових витрат. Представники [PERSON] просили задовольнити зустрічну позовну заяву, не заперечували проти задоволення уточненого [PERSON] позову. Вивчивши обставини справи, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позови [PERSON] та [PERSON] заявлені обгрунтовано, підлягають задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що сторони з 19.08.2000 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що надано копію свідоцтва про одруження (а.с.7) та мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Стаття 69 СК передбачає, що дружина та чоловік мають право на розділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При розділі майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що встановлено ч.1 ст.70 СК України та ст.372 ЦК України. Як роз*яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело його придбання. З наданих письмових доказів суд встановив, що за договором купівлі-продажу від 04.08.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстраційним номером 2406, [PERSON] придбав земельну ділянку, кадастровий номер 2321584000:05:001:0376, яка розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, Михайлівська сільська рада (а.с.8). 26.04.2010 р. [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS], про що надано договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстраційним номером 4276 (а.с.10-12). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 22.12.2007 р. (а.с.13), [PERSON] є власником легкового сєдану MAZDA-3 [NUMBER], чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER]. З наведеного, суд дійшов висновку, що заявлені позови про поділ спільної сумісної власності у вигляді вищевказаного майна, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню, а майно поділу у порядку, який визначений сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується ст.ст.86, 88 ЦПК України та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2475 грн., що складаються з судового збору та витрат на проведення експертизи. З [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн. В п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст.79, ст.ст.84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про зазначено в п.47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки [PERSON] та її представником в процесі розгляду справи не надано розрахунку витрат на правову допомогу в сумі 10 000 грн., суд відмовляє у їх стягненні з відповідача.

Outcome: approved