Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №56/15239, про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної карти за дебетово-кредитною платіжною схемою. Згодом сторони уклали додатковий договір №1 до договору №56/15239, про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної карти за дебетово-кредитною платіжною схемою від 28.04.2012 року, відповідно до якого, банк відкриває рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» та 21.02.2013 року надає відповідачу платіжну картку Visa Classic Domestic 0 грн. Також 21.02.2013 року. Позивач всі зобов`язання виконав належним чином та встановив кредит в розмірі 13700,00 грн., але відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 16513,34 грн., яка складається з: 13695,83 грн. - загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 2120,47 грн. - загальна сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 16,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; 260,22 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 51,08 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків; 308,44 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 61,30 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також сплачену суму судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги банку визнав в повному обсязі, зазначив, що заборгованість утворилась у зв`язку з несплатою відсотків кредитування, не заперечував проти стягнення з нього боргу за кредитом в розмірі 16513,34 грн. Також просив вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із зобов`язального права, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України). Згідно вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 28.04.2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної карти за дебетово-кредитною платіжною схемою №56/15239, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано платіжну картку Visa Domestic. Також відповідачу була відкрита кредитна лінія в розмірі 6400,00 грн. та відсотковою ставкою в розмірі 24,00% грн. Згодом між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору №56/15239 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної карти за дебетово-кредитною платіжною схемою від 28.04.2012 року, таким чином [PERSON] отримав від банку кредит в розмірі 13700,00 грн. з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 24,00 % річних. Згідно з приписами п.3.3 розділу 3 Договору про відкриття рахунку, [PERSON] зобов`язаний щомісячно отримувати звіт по рахунку не пізніше 25го числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період, за який сплачується пеня від суми несвоєчасного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Позивач всі зобов`язання за договором виконав належним чином. Але у порушення умов договору/заяви відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого його розмір заборгованості становить 16513,34 грн., яка складається з: 13695,83 грн. - загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 2120,47 грн. - загальна сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 16,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; 260,22 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 51,08 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків; 308,44 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 61,30 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних за прострочення кредиту та несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, а також витрат інфляції в загальному розмірі 681,04 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що наведені вище обставини свідчать про невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем (Банком) по кредитному договору, що є підставою для задоволення позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про стягнення з відповідача за кредитним договором заборгованості, оскільки відповідач визнав позов повністю в розмірі 16513,34 грн. Тому стягненню підлягає заборгованість в загальній сумі 16513,34 грн., яка складається з: 13695,83 грн. - загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 2120,47 грн. - загальна сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 16,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; 260,22 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 51,08 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків; 308,44 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 61,30 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, а позивач просив стягнути на його користь судові витрати по сплаті судового збору, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 2102,00 грн., згідно меморіального ордеру №547096029806 від 12.08.2020 року, що складає 1051,00 грн., а 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем, що складає 1051,00 грн. стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved