Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав анкету - заяву №б/н від 02 березня 2010 року. Договір про надання банківських послуг є договором приєднання згідно ст.634 ЦК України, який складається із анкети - заяви відповідача, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», викладених на банківському сайті: www.ргіvatbank.ua. Підписом у анкеті - заяві відповідач підтвердив, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивачем зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконано у повному обсязі, а саме: надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.\~\~ Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання банківських послуг, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26 жовтня 2020 року становить 14999 гривень 51 копійка, в тому числі: 11665 гривень 52 копійки -\~ заборгованість за тілом кредиту, 3333 гривні 99 копійок - заборгованість за простроченим відсотками. В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишено без руху та надано п`ятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у визначений ухвалою термін усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Відповідач надав відзив на позовну заяву АТ КБ « Приватбанк», в якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необгурнтованістю та безпідставністю. Зазначив, що він 02 березня 2010 року підписав заяву № б/н від 02 березня 2010 року, але грошові кошти від позивача не отримував; просив застосувати строк позовної давності. Поизвачем надано відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти доводів відповідача. 02 березня 2010 року позивачем та відповідачем було підписано Анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», в якій відповідачем зазначено наступне: «Підписанням цієї анкети - заяви я, відповідно до ст. 634 ЦК України, у повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі «Умови і Правила»), які розміщені на офіційному сайті банку в мережі «Інтернет» за адресою: privatbank.ua, та\~ разом з Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять договір банківського обслуговування. З метою підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано виписку з карткового рахунку відповідача, згідно якої останній отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів. Проведення вказаних операцій відповідачем\~ можливе лише за наявності\~ у останнього банківської картки. Позивачем в добровільному порядку самостійно здійснювалось частково погашення заборгованості\~ за договором\~ (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом» наданої позивачем виписки з карткового рахунку відпвідача). В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно повно об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до анкети - заяви №б/н від 02 березня 2010 року, підписаної відповідачем\~ та представником позивача, вказана анкета - заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Згідно наданого позивачем в позовній заяві останнього розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем станом на заборгованість відповідача перед позивачем\~ станом на 26 жовтня 2020 року становить 14999 гривень 51 копійка, в тому числі: 11665 гривень 52 копійки -\~ заборгованість за тілом кредиту, 3333 гривні 99 копійок - заборгованість за простроченим відсотками. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених\~ договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої, другої\~ статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст\~ зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 02 березня 2010 року позивачем та відповідачем було підписано Анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», в якій відповідачем зазначено наступне: «Підписанням цієї анкети - заяви я, відповідно до ст. 634 ЦК України, у повному обсязі приєднуюсь до Умов і Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі «Умови і Правила»), які розміщені на офіційному сайті банку в мережі «Інтернет» за адресою: privatbank.ua, та разом з Пам`яткою клієнта і Тарифами Банку становлять договір банківського обслуговування. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, «умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-757цс15». Надані позивачем до позовної заяви останнього «Умов та правила надання банківських послуг»\~ та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису позичальника. Враховуючи викладене, відповідно до ч.4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, надані позивачем «Умови та правила надання\~ банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовими частинами укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких\~ за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди. Надана до позовної заяви\~ анкета заява від 02 березня 2010 року не містить умов про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту. Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року справа №342/180/17, «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин». Крім того, «позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення пені і штрафів за несвоєчасну сплату кредиту, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті https//privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився\~ і погодився з ними, підписуючи анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у визначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може\~ вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено і у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови\~ та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредитом, надані банком\~ витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують казаних обставин. Надані позивачем Правила банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною\~ кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору». Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №750/896/17-ц (провадження № 62-32833св18). Згідно правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої\~ судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №136/695/17 (провадження № 61-3723св18), «Витяг з Тарифів та Умов правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua та містяться в матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у\~ вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, відсутні підстави вважати, що\~ при укладенні договору позивач дотримався умов, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови\~ кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими АТ КБ «Приватбанк». Аналогічні висновки відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду\~ від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19)». Укладений між сторонами договір про надання банківських послуг від 02 березня 2010 року у вигляді анкети заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання\~ боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 р. у справі № 136/695/17 ( провадження № 61-3723св18)». Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Виходячи з\~ викладеного, надані позивачем до позовної заяви останнього «Умови та правила надання\~ банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не підписані позичальником і не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення відповідача заборгованості в сумі 3333 гривні 99 копійок заборгованості за простроченими відсотками,\~ задоволенню не підлягають. Відповідачем надано виписку за договором № б/н від 02 березня 2010 року станом на 27 жовтня 2020 року, згідно якої відповідач отримував грошові кошти від позивача, а також частково здійснював в добровільному порядку самостійно\~ погашення заборгованості\~ перед позивачем. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 3-269гс16 зроблено висновок, що «до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій». В постанові Верховного Суду України від 8 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16 вказано, що «відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 161/15679/15-ц (провадження № 61-765св18) міститься висновок по застосуванню частини першої статті 264 ЦК України та вказано, що з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта». Відповідачем самостійно в добровільному порядку здійснювалось внесення грошових коштів на картковий рахунок з метою часткового погашення заборгованості перед позивачем, в тому числі: 08 лютого 2020 року, 31 січня 2020 року, 23листорада 2019 року, 25 жовтня 2019 року, 10 жовтня 2019 року, 23 серпня 2019 року, 24 липня 2019 року,\~ 26 червня 2019 року,\~ 08 травня 2019 року, 20лютого 2019 року, 25 січня 2019 року, 09 січня 2019 року, 14 грудня 2018 року, 08 листопада 2018 року, 07 листопада 2018 року, 27 жовтня 2018 року, 17 жовтня 2018 року, 16 жовтня 2018 року, 10 жовтня 2018 року, 06 жовтня 2018 року, 04 жовтня 2018 року, 04 жовтня 2018 року, 20 вересня 2018 року, 18 вересня 2018 року, 17 вересня 2018 року, 04 вересня 2018 року, 17 серпня 2018 року, 13 серпня 2018 року, 03 серпня 201 року, 27 липня 2018 року, 23 липня 2018 року, 19 липня 2018 року, 04 липня 2018 року, 22 червня 2018 року, 21 червня 2018 року,\~ 19 червня 2018 року, 18 червня 2018 року, 15 червня 2018 року, 07 червня 2018 року, 04 червня 2018 року, 23 травня 2018 року, 17 травня 2018 року, 14 травня 2018 року, 06 травня 2018 року, 02 травня 2018 року, 30 квітня 2018 року, 27 квітня 2018 року, 23 квітня 2018 року, 05 квітня 2018 року, 30 березня 2018 року, 25 березня 2018 року, 05 березня 2018 року, 12 лютого 2018 року, 05 лютого 2018 року, 23 січня 2018 року, 25 грудня 2017 року, 07 грудня 2017 року, 28 листопада 2017 року, 26 листопада 2017 року. 25 листопада 2017 року, 22листопада 2017 року, 20 листопада 2017 року, 17 листопада 2017 року, 01 листопада 2017 року, 26 жовтня 2017 року, 08 вересня 2017 року,\~ 07 серпня 2017 року, 01 серпня 2017 року, 20 липня 2017 року, 17 липня 2017 року, 02 липня 2017 року, 26 червня 2017 року, 10 червня 2017 року, 26 травня 2017 року, 05 травня 2017 року, 19 квітня 2017 року, 05 квітня 2017 року, 02 березня 2017 року, 08 лютого 2017 року, 23 січня 2017 року, 05 січня 2017 року, 03 січня 2017 року, 27 грудня 2016 року, 19 грудня 2016 року,\~ 11 грудня 2016 року, 28 листопада 2016 року, 17 листопада 2016 року, 31 жовтня 2016 року, 26 жовтня 2016 року, 25 жовтня 2016 року, 30 вересня 2016 року, 18 вересня 2016 року, 07 липня 2016 року, 04 липня 2016 року, 22 червня 2016 року, 06 червня 2016 року, 04 червня 2016 року, 30 квітня 2016 року, 29 березня 2016 року, 02 лютого 2016 року, 30 грудня 2015 року, 27 листопада 2015 року, 07 серпня 2015 року, 02 липня 2015 року, 01 липня 2015 року, 22 червня 2015 року,22 травня 2015 року, 26 березня 2015 року, 20 лютого 2015 року, 23 січня 2015 року, 18 грудня 2014 року, 11 грудня 2014 року, 10 грудня 2014 року, 09 грудня 2014 року, 05 грудня 2014 року, 29 листопада 2014 року, 20 листопада 2014 року, 10 листопада 2014 року, 05 листопада 2014 року, 27 жовтня 2014 року, 15 жовтня 2014 року, 11 жовтня 2014 року, 24 вересня 2014 року,\~ 11 вересня 2014 року, 09 серпня 2014 року, 04 серпня 2014 року, 15 липня 2014 року, 12 липня 2014 року, 06 липня 2014 року, 28 червня 2014 року, 14 червня 2014 року, 05 червня 2014 року, 21 травня 2014 року, 14 травня 2014 року, 09 травня 2014 року, 06 травня 2014 року, 24 березня 2014 року, 11 лютого 2014 року, 05 лютого 2014 року, 28 січня 2014 року, 23 січня 2014 року, 13 грудня 2013 року, 11 грудня 2013 року, 08 грудня 2013 року, 06 грудня 2013 року, 18 листопада 2013 року, 25 жовтня 2013 року, 17 жовтня 2013 року, 30 вересня 2013 року, 20 вересня 2013 року, 06 вересня 2013 року, 30 серпня 2013 року, 30 травня 2012 року, 17 листопада 2011 року, 12 серпня 2010 року, 31 липня 2010 року, 13 липня 2010 року, 04 червня 2010 року, 22 травня 2010 року, 27 квітня 2010 року, 02 квітня 2010 року, 24 березня 2010 року,22 березня 2010 року. Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають до задоволення частково в розмірі 11665 гривень 52 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № PROM8B5YID від 28 жовтня 2020 року, позивачем АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси\~ з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 2102 гривні. Враховуючи, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених\~ позовних вимог. Так, 11665 гривень 52 копійок (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідає 77,77 % від заявленої ціни позову 14999 гривень 51 копійка, отже, саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить 1634 гривні 73 копійок (77,77% від суми 2102 гривні). На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261, 509, 510, 525-526, 530, 549, 610, 611, 629, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України

Outcome: partial