Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 11 липня 2016 року, згідно якої відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 4055,03 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 13,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 31 січня 2017 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав, тому, станом на 13 травня 2019 року за ним існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 11819,68 грн. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4055,03 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 1518,49 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5190,40 грн., а також штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, в розмірі 1055,76 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11819,68 грн. та судовий збір по справі в сумі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сторінці Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Офіційного веб-порталу «Судова влада України». Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Статтею 509 ЦК України передбачено, що в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] отримав кредит, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 11 липня 2016 року, в розмірі 4055,03 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 31 січня 2017 року. Відповідач [PERSON] зобов`язання по кредитному договору № б/н від 11 липня 2016 року не виконав. Борг станом на 13 травня 2019 року складає 11819,68 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору № б/н від 11 липня 2016 року, наданого позивачем. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4055,03 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 1518,49 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5190,40 грн., а також штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в розмірі 1055,76 грн. Враховуючи те, що у [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд приходить до висновку про її стягнення з відповідача. Вирішуючи питання про визначення складових заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 4055,03 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1518,49 грн. та штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 1055,76 грн. Крім того, суд критично ставиться до стягнення заборгованості по пені сумарно з комісією з [PERSON] , оскільки виходячи з природи комісії як складової частини основного зобов`язання, що входить до сукупної вартості кредиту, а пені як штрафної санкції за порушення виконання зобов`язань, вони не можуть нараховуватись разом, що суперечить їх правовій сутності та меті застосування в рамках кредитно-зобов`язальних правовідносин, тому суд вважає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості сумарно «комісії та пені» не ґрунтується на умовах кредитного договору та вимогах Закону і свідчить про існування неузгодженості між їх умовами та пред`явленими позивачем вимогами. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене та те, що в розрахунку заборгованості в графі «Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)» розмір заборгованості визначено 5190,40 грн., натомість в частині розрахунку у визначенні загальних сум вона вказана виключно як заборгованість по комісії, що не узгоджується між собою та викликає у суду сумнів в достовірності та належності наданого позивачем розрахунку в цій частині як доказу в обґрунтування цих вимог, в матеріалах справи відсутні Тарифи банку, а також будь-які інші докази на підтвердження розрахунку пені та комісії саме в зазначеному розмірі, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог за подання до суду позовної вимоги майнового характеру юридичною особою з ціною позову 11819,68 грн. у розмірі 1077 грн. 43 коп. (6629,28 грн. : 11819,68 грн. х 1921). У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: approved