Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.07.2011 року в сумі 96805,97 гривень та судові витрати в сумі 2102 гривні, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує договірні зобов`язання по кредитному договору. В судове засідання представник позивача всупереч тому, що його явка ухвалою суду від 04.02.2021 року визнана обов`язковою, не прибув, в клопотанні, поданому разом з позовною заявою, просить справу слухати у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.55). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Неживок І.В. в судове засідання не прибули. Представник позивача до суду надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовних вимог не визнає, посилаючись на наданий відзив на позовну заяву (а.с. 75-76, 122). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 року змінено назву на АТ КБ «ПриватБанк»)» та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого 08.08.2011 року банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит у відповідності до умов договору. Вказаний договір був укладений шляхом отримання банком підписаної та заповненої відповідачем анкети-заяви від 22.07.2011 року, в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.20). В анкеті-заяві міститься інформація про те, що [PERSON] ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, та погодився з ними. Відповідач, передбачені договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.03.2020 року має заборгованість перед банком загальною сумою 96805,97 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1890,96 грн., заборгованості за відсотками в сумі 85734,01 грн., пені в сумі 4095 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 4586 грн., що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості за договором (а.с.6-12) та випискою по рахунку [PERSON] (а.с.13-17). 12.08.2020 року між АТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору SAMDN50000048492036, укладеного між ними 22.07.2011 року, згідно якої сторони погодили, що заборгованість [PERSON] перед банком за кредитом станом на день підписання цієї угоди становить 5100 гривень і включає в себе 1890 грн. основного боргу, 2902,19 грн. відсотків та 306,85 грн. пені. Інші суми боргу боржнику прощено (копія угоди - а.с. 77). На виконання умов цієї додаткової угоди [PERSON] 12.08.2020 року перерахував на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» 5100 грн. заборгованості за кредитним договором від 22.07.2011 року, а також відшкодував 2102 грн. сплаченого банком судового збору, що підтверджується копіями квитанцій ПриватБанку (а.с.78). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 18.08.2020 року [PERSON] станом на 18.08.2020 року заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» не має (а.с.79). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що оскільки [PERSON] свої зобов`язання кредитним договором №б/н від 22.07.2011 року виконав належним чином, заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» не має, а протилежного позивачем доведено не було, тому в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.07.2011 року в сумі 96805,97 гривень та судових витрат в сумі 2102 гривні відмовляє.

Outcome: dismissed