Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначено, що з [PERSON] було укладено угоду про надання особистого кредиту № 501173103, відповідно до якої відповідач отримав кредит. За умовами договору, відповідач взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати неустойку та інші платежів сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 - графіком погашення кредиту. Однак, позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 09.04.2021 у загальному розмірі 133585,59 грн., що складається із: 87622,49 грн. - заборгованість за кредитом; 17796,85 грн. заборгованість по відсоткам; 28166,25 грн. - заборгованість по комісії, а також судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду належним чином оформлене клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13.08.2019 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з офертою на укладення угоди про надання особистого кредиту № 501173103, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Вказана оферта того ж дня була акцептована банком. За умовами укладеної угоди сторони домовилися, що [PERSON] надається кредит в сумі 99250,00 грн. зі сплатою 18,99 % річних на строк 48 місяців. Банк виконав свої зобов`язання по наданню кредиту. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до графіку платежів, позичальник повинен щомісяця здійснювати погашення кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 09.04.2021 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 133585,59 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з: 87622,49 грн. - заборгованість за кредитом; 17796,85 грн. заборгованість по відсоткам; 28166,25 грн. - заборгованість по комісії. Таким чином, виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що між сторонами склалися договірні кредитні правовідносини, обов`язок по поверненню кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснив, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь АТ «Альфа-Банк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2270 гривні.

Outcome: approved