Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5. Правил користування платіжною карткою. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 31.03.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 77322,01 грн., з яких 7927,33 грн. заборгованість за кредитом, 62236,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, заборгованість по штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) 3658,19 грн. Просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 22.10.2007 року у розмірі 77322,01 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.06.2017 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.10.2007 року у розмірі\~ 77322 грн. 01 коп., судовий збір в розмірі 1600 грн., а всього 78922 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 01 коп. За результатами розгляду заяви представника відповідача [PERSON] адвоката Корнієнко М.О. про перегляд заочного рішення, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.10.2019 року заочне рішення від 15.06.2017р. за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні. 05.03.2020р. ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Від представника відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, в задоволенні позову просив відмовити. Раніше представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності, яка мотивована тим, що позивач звернувся до суду лише 14.06.2017р., тобто поза межами строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 жовтня 2007 року [PERSON] було заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, просить відкрити рахунок та надати зазначені в заяві послуги, зокрема кредитну картку (а.с.7). 22.10.2007 року [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторонами погоджено умови кредитування (а.с. 8). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.\~626\~та ч.1 ст.\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1\~ст. 638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. За розрахунком позивача у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 31.03.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 77322,01 грн., з яких 7927,33 грн. заборгованість за кредитом, 62236,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, заборгованість по штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) 3658,19 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~\~ В судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання відповідачем [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафів в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 3658,19 грн. (процентна складова). Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 505/3492/15ц та від 19 вересня 2018 року у справі № 664/2784/15ц штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Щодо клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності, пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Така позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року. Згідно ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. З огляду на те, що умовами договору (графіком погашення кредиту та витягом з тарифів обслуговування кредитних карт) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлено самостійно відповідальність за невиконання цього обов`язку (повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мала здійснювати щомісячними платежами, до 25 числа кожного місяця), то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами до «25» числа кожного місяця, то початок перебігу строку позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислюватися з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником зобов`язання. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З цього приводу Великою Палатою Верховного Суду була висловлена правова позиція (постанова від 28.03.2018 року № 444/9519/12), відповідно до якої, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою\~статті 261 ЦК України\~починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 22.10.2007 року встановлено,\~\~що відповідачем було здійснено останній платіж за кредитним договором 25.09.2014 року (а.с.5 зворотній бік), тобто з цього часу позивачу стало відомо про порушення умов договору і з цього часу має відраховуватися строк позовної давності. Дата відправки позову до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 23.04.2017р. (а.с.22). За таких підстав суд вважає,що позивачем до вказаних вимог строк позовної давності не пропущено. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість\~за кредитом у розмірі 7927,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 62236,49 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1513,92 грн. (1600,00 х 94,62%.).

Outcome: partial