Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Бердянська міська рада звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, гуртожиток по [ADDRESS] є власністю територіальної громади міста Бердянська в особі Бердянської міської ради. У відповідності до довідки балансоутримувача будинку КП «Житлосервіс-2а» від 03.08.2017 року №3151 в кімнаті [ADDRESS] зареєстровано місце постійного проживання відповідача - [PERSON] 10.10.2014 року, 24.04.2015 року, 26.06.2015 року та 03.08.2017 року були проведені обстеження кімнати на предмет проживання відповідача. В ході обстеження було встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше трьох років, за вищевказаною адресою не з'являється, в кімнаті проживають сторонні люди. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Калініченко Ю.В. підтримала позовні вимоги, просила [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України (в редакції Закону №1618-IV) та судовою повісткою за місце реєстрації, в судове засідання не з'явився, письмові заперечення на позов не надав, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Житлосервіс-2а» Бердянської міської ради, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Свідок [PERSON] пояснила, що вона з 2002 року проживає в кімнаті [ADDRESS]. В кімнаті [ADDRESS] проживають сторонні особи, які сома вільно зайняли приміщення загального користування (кухню). З їх слів вони є родичами [PERSON] Проте останнього вона не бачила понад три роки. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює комендантом гуртожитків в КП «Житлосервіс-2а» Бердянської міської ради. У складі комісії вона виходила за адресою проживання [PERSON], оскільки сусіди скаржилися, що його кімнату зайняли сторонні особи, які ведуть антисоціальний спосіб життя та самовільно зайняли кухню спільного користування. [PERSON] за місцем проживання був відсутній. Двері у кімнату [PERSON] відчинила інша особа. Вони представилися працівниками КП «Житлосервіс-2а» і двері перед ними одразу зачинили. Вона лише встигла вголос оголосити припис про звільнення самовільно зайнятого приміщення. За згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку у відсутність відповідача, відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Заслухавши представника позивача, допитав свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] є власністю територіальної громади міста Бердянська в особі Бердянської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.04.2003 року. Згідно ордеру №39 від 22.03.2010 року [PERSON] було надано право на зайняття кімнати [ADDRESS] вказаного вище гуртожитку. На даний час в зазначеній вище кімнаті зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Житлосервіс-2а» Бердянської міської ради від 03.08.2017 року. У відповідності до ч.1 ст. 25-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», спори, пов'язані з порушенням майнових прав територіальних громад та власників гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати (за згодою сторін) досудовий (договірний) розгляд, що здійснюється відповідно до законодавства. Оскільки Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК України. За змістом ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до пояснень представника позивача, Актів обстеження кімнати [ADDRESS] від 10.10.2014 р., 24.04.2015 р., 26.06.2015 р., 05.08.2017 р., пояснень свідків, суд вважає доведеним, що відповідач з понад три роки без поважних причин не проживає за місцем реєстрації. Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в кімнаті за місцем реєстрації відповідачем суду не подано. З урахуванням викладеного, зібраних та досліджених по справі доказів, встановлених обставин, суд вважає, що позивач довів наявність передбачених ч. 1 ст. 71 ЖК України підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS]. Згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved