Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем як позичальником умов генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 07.03.2015 року, у зв`язку з чим станом на 15.10.2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 26175 грн. 62 коп., яку просить стягнути. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 13.01.2020 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення від [PERSON] з відміткою про вручення судової кореспонденції під особистий підпис. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та з урахуванням клопотання позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є позивач) як кредитодавцем з одного боку та [PERSON] як позичальником з іншого від 24.02.2011 року укладений договір кредитування №б/н. Згідно цього правочину позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7, 9-32). Зазначений договір як договір приєднання складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу, що підтверджується заявою, підписаною останнім, разом з умовами надання банківських послуг фізичним особам та відкриттям рахунку з зарахуванням кредитних коштів на цю картку на момент фактичного виконання умов договору (а.с. 7), а також підписанням в наступному генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, утвореної за цим кредитним договором, від 07.03.2015 року - а.с. 8. Згідно умов генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт кредитного договору №б/н від 07.03.2015 року, згідно цього правочину сторони дійшли згоди про зменшення розміру заборгованості, що утворилась з дати надання первісного кредиту, та на цих умовах відповідач із залишку заборгованості отримав строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7348,25 грн. за тією платіжною карткою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення по 31.03.2017 року. Відповідач зобов`язання за вказаним договором кредитування відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості належним чином не виконав та станом на 15.10.2019 року має заборгованість, яка складається з наступного: 6875,94 грн. - заборгованість за кредитом; 5581,11 грн. - заборгованість з відсотків за користування кредитом; 12849,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 869,07 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Загальна заборгованість за угодою про реструктуризацію заборгованості за договором кредитування №б/н від 07.03.2015 рокускладає 26175,62 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами угоди (а.с. 5-6). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання маються виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Дані положення кореспондуються з умовами укладеної між сторонами угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання №б/н від 07.03.2015 рокуразом з доданими положеннями Умов та правил надання банківських послуг. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт того, що відповідач неналежним чином виконував покладені за кредитним договором зобов`язання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Право позивача як кредитодавця на своєчасне отримання позичених сум на умовах і в строки, що обумовлені угодою кредитування, є порушеним та підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь сум заборгованості за даною угодою в вищезазначеному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № IHB92B2T5U від 12 листопада 2019 р. (а.с. 1). У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору.

Outcome: approved