Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В березні 2014р. Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації, про виселення без надання іншого житла. Свою позовну заяву Позивач обґрунтовував тим, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012р. № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду,, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м. Києва», гуртожиток [ADDRESS] було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Києва та передано до сфери управління Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації. В свою чергу Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження від 20.12.2012р. № 874 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» житлових будинків [ADDRESS] та гуртожитків [ADDRESS], [ADDRESS]», відповідно до якого гуртожиток [ADDRESS] було закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району». Позивачем було встановлено факт проживання Відповідачів у к. [ADDRESS]. У вказаній кімнаті Відповідачі не зареєстровані, ордери їм не надавались, кімната не приватизована, особові рахунки - вільні, у зв'язку з чим плата за комунальні послуги ЖЕКом не нараховуються та ніким, в тому числі Відповідачами, не сплачується, а, отже, Відповідачі зайняли житлове приміщення незаконно, не маючи на це відповідних правових підстав. КП «Керуюча дирекція Шевченківського району», виявивши факт незаконного зайняття кімнати у вказаному гуртожитку, неодноразово зобов'язувало Відповідачів звільнити самовільно зайняте житлове приміщення, що підтверджується попередженнями від 25.01.2013р. та від 02.07.2013р., однак дану вимогу Відповідачі не виконали та жилу площу не звільнили, про що працівниками ТОВ «Київжитлосвіт» складено акти від 23.07.2013р. та від 08.11.2013р. Враховуючи викладене, Позивач просив виселити [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO] з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, судові витрати покласти на Відповідачів по справі. Відповідачі надали суду заперечення на позовну заяву (а.с.49-52), в яких зазначили, що з позовними вимогами не погоджуються зважаючи на наступне, попереднім балансоутримувачем гуртожитку, у якому знаходиться спірне помешкання виступало дочірнє підприємство «Екос». 24.06.2009р. між Департаментом забезпечення Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та ДП «Екос» було укладено договір оренди житлового приміщення , предметом якого є надання житлового приміщення (3 ліжко-місця), що знаходиться на праві господарського відання для тимчасового проживання Відповідачів. Згідно п.2.1. та 2.3. вищезгаданого договору поселення Відповідачів здійснено шляхом виписки Орендодавцем відповідного направлення, яке в силу вимог ст. 61 ЖК України є ордером, а тому Відповідачі вважаються такими, що правомірно вселилися у спірне помешкання. Крім того, в подальшому у 2012 році в інтересах Відповідачів укладався аналогічний за своєю суттю договір оренди. Також, Відповідачі зазначили, що вони постійно проживають у вказаному приміщенні починаючи з вересня 2007 року і до сьогодні, тобто більше 5 років, а тому відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», мають право подальшого проживання в гуртожитку до розв'язання їх житлової проблеми. Відповідачі вказали, що вони своєчасно здійснюють усі платежі по комунальним послугам, які нараховуються на утримання помешкання згідно виставлених рахунків, починаючи з жовтня 2007 року. Разом з тим, Відповідач разом з сім'єю у складі 3-х осіб перебуває на квартирному обліку у Держспецзв'язку, а тому до розв'язання своїх житлових проблем шляхом отримання житла за місцем проходження служби Відповідач із своєю сім'єю мають право подальшого проживання у спірному помешканні. Окрім того, відповідач є військовослужбовцем - полковником Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України з 2006 року по теперішній час, а тому відповідно до п.п. 1 п. 41 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.03.1986р. № 208, з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено сім'ї військовослужбовців. Разом з тим, неповнолітня донька Відповідача, яка проживає за спірною адресою, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (квартира 2-х кімнатна площею 31 кв.м.), в якій зареєстровано 7 осіб, а тому на кожного із зареєстрованих у т.ч. на неповнолітню дочку Відповідачів доводиться 4,4 кв.м. загальною площі, натомість житлова площа спірного помешкання становить 17,3 кв.м., де проживає 3 особи, тобто на кожного проживаючого у спірному помешканні Відповідача у т.ч. на неповнолітню дочку доводиться 5,8 кв.м. Таким чином, площа, яку займає неповнолітня донька Відповідача у спірному помешканні більша ніж площа, що належить цій дитині за її місцем реєстрації, виселення дитини із спірного помешкання без надання їй іншого рівноцінного за житловою площею або більшого придатного для проживання житла є незаконним, оскільки обмежуватиме житлове право неповнолітньої особи. Ознайомившись з запереченнями Відповідачів, Позивач надав суду пояснення (а.с.106-107), в яких зазначив, що 24.06.2009р. між ДП «Екос» та Департаментом забезпечення Держспецзв'язку було укладено Договір № 618 оренди житлового приміщення, за яким ДП «Екос» надало для проживання співробітника Департаменту забезпечення Держспецзв'язку - [PERSON] жилі приміщення, розташовані в гуртожитку: [ADDRESS] на визначений у п.6.1. договору строк (з 01.01.2009р. по 31.12.2009р.), а Департамент забезпечення Держспецзв'язку прийняв в орендне користування зазначене житлове приміщення, з оплатою, визначеною у п.3.4. Договору. В подальшому укладався Договір оренди від 28.02.2012р. з кінцевим терміном оренди 31.12.2012р., який в подальшому пролонгований не був. Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що у разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму, водночас, піднаймач та члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення, а у разі відмови, вони підлягають виселенню у судовому порядку. В судовому засіданні представник Позивача - Щербина С.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - Скопич Д.І. в судовому засіданні надала суду Акт обстеження житлово-побутових умов дитини від 26.05.2014р. (а.с.109), просила задовольнити позовні вимоги. Враховуючи, що Відповідачі у судове засідання не з'явились, своїх представників для участі у розгляді справи не направили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, та зважаючи на те, що представник Позивача просив проводити заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012р. № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м. Києва», гуртожиток [ADDRESS] було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Києва (а.с.6-7) та передано до сфери управління Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації, що підтверджується Актом приймання-передачі гуртожитку на [ADDRESS], в комунальну власність територіальної громади м. Києва до сфери управління Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 31.10.2012р., затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.11.2012р. № 2131 (а.с.8-10) В свою чергу Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження від 20.12.2012р. № 874 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» житлових будинків [ADDRESS] та гуртожитків [ADDRESS], [ADDRESS]», відповідно до якого гуртожиток [ADDRESS] було закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» (а.с.11). У відповідності з ч. 1 ст. 9 ЖК Української РСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю (ст. 31 ЖК України). За змістом ст. 51 ЖК України, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно до Довідки ТОВ «Київжитлосвіт» № 10 від 30.07.2013р. встановлено, що Відповідачі проживають [ADDRESS] гуртожиток та не зареєстровані за даною адресою (а.с.5). Актами ТОВ «Київжитлосвіт» від 23.07.2013р., 08.11.2013р. встановлено, що в [ADDRESS] самовільно проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.15,16). Комунальним підприємством «Керуюча Дирекція Шевченківського району» було направлено Відповідачам попередження № 249/вих. від 25.01.2013р. (а.с.17) та № 686/вих. від 02.07.2013р. (а.с.18), в яких останнім пропонувався термін до 15.04.2013р. та до 15.07.2013р. відповідно, у встановленому законодавством порядку вирішити питання законності проживання у кімнаті [NUMBER] буд. [ADDRESS], в іншому випадку у цей же термін звільнити зазначену кімнату Відповідачі вимог викладених в попередженнях, направлених на їх адресу не виконали, у встановленому законодавством порядку питання законності проживання за спірною адресою не вирішили, займану кімнату не звільнили. Разом з тим, судом встановлено, що 24.06.2009р. між ДП «Екос» ХК «Київміськбуд» та Департаментом забезпечення держспецзв'язку було укладено договір № 618 оренди житлового приміщення Житлового управління «Південне» ДП «Екос» компанії «Київміськбуд» (аюс.53-54), згідно якого Орендодавець надає приміщення, що знаходиться у нього на праві господарського відання для тимчасового проживання співробітників Орендаря, а саме [PERSON] у гуртожитку по [ADDRESS] строком до 31.12.2009р. В подальшому, 28.02.2012р. між ДП «Екос» ХК «Київміськбуд» та Департаментом забезпечення Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України було укладено договір № 78/51-5-13 оренди житлового фонду ДП «Ексо» ХК «Київміськбуд» на 2012 рік (а.с.55-56), за умовами якого наймодавець надає в оренду житлові приміщення, що знаходяться на його балансі та утриманні для тимчасового проживання співробітника наймача, а Наймач використовує житлове приміщення за прямими призначенням та компенсує Наймодавцеві витрати на утримання за умовами договору. Пунктом 6.1. вказаного договору термін дії договору встановлений з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. без пролонгації. Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. У разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця (ст. 814 ЦК України). Відповідачі у своїх запереченнях зазначили, що вони своєчасно оплачують усі комунальні послуги за спірною адресою на підтвердження чого надали копії квитанцій до прибуткового касового ордера за період з червня по грудень 2007р., січень - грудень 2008р. (а.с.70-71) та рахунки на сплату житлово-комунальних послуг за період з липня по грудень 2009р., лютий - травень 2010р.(а.с.60-69). Разом з тим, відповідно до довідки Департаменту забезпечення Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України № 45 від 26.05.2014р. полковник Держспецзв'язку [PERSON] проходить службу на посаді заступника начальника Департаменту забезпечення Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (а.с.81) та разом з тим, перебуває на квартирному обліку у .Держмспецзв'язку з 17.12.2004р., протокол № 21, склад сім'ї 3 особи, що підтверджується довідкою Центральної житлово-побутової комісії Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України № 382 від 26.05.2014р. (а.с.80). Державна служба спеціального зв'язку та захисту інформації України неодноразово зверталась з початку до ДП «Екос», яке було балансоутримувачем буд. [ADDRESS] до 2012 року (а.с.82-88) з питання укладення індивідуальних договорів оренди на житлові приміщення у відповідних гуртожитках, в т.ч. і стосовно Відповідача - [PERSON], а потім до Голови Київської міської державної адміністрації (а.с.89,92,94), Голови Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації (а.с.90) щодо питання створення і подальшого узаконення процедури реєстрації та проживання осіб рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, які проживають у гуртожитках, та недопущення виселення полковника [PERSON] з сім'єю у складі трьох осіб, що проживають у гуртожитку на період врегулювання зазначеного питання на сесії Київради. Згідно Листа Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 058/3/1-3441 від 29.04.2014р. щодо подальшого проживання [PERSON] у гуртожитку на [ADDRESS], зазначено, що за інформацією Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації (а.с.108), [PERSON] у гуртожитку на [ADDRESS] не зареєстрований, на черзі у відділі квартирного обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації не перебуває, а тому, у Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації відсутні правові підстави для позитивного вирішення питання проживання [PERSON] у гуртожитку на [ADDRESS] (а.с.93). Судом встановлено, що Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Форма № 3 Будинкоуправління № 12 Київського КЕУ № 718 від 21.10.2013р. (а.с.95). Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Судом встановлено, що рішення про надання спірного жилого приміщення відповідачу - [PERSON] разом з членами його сім'ї немає, встановленого зразка ордер на жиле приміщення їм не надавався. Відповідачі займали жиле приміщення у гуртожитку, а саме кімнату [ADDRESS] на підставі договорів найму (оренди) житла, які були укладені між балансоутримувачем будинку на час підписання договорів - ДП «Епос» ХК «Київміськбуд» та роботодавцем [PERSON] - Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що останній договір найму (оренди) житлового приміщення припинив свою дію 31.12.2012р. Доказів на підтвердження того, що Відповідачам будь-коли видавався ордер на вказане приміщення ними до суду не надано. Згідно зі ст. 99 ЖК Української РСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення (ч. 3 ст. 116 ЖК України). Оскільки, станом на день розгляду справи, Відповідачі незаконно перебувають в [ADDRESS], а саме рішення про надання відповідачу - [PERSON] з членами його сім'ї спірного жилого приміщення не приймалось, ордер, встановленої законодавством форми на вселення у житлове приміщення не видавався, договір найму (оренди) житлового приміщення після 31.12.2012р. з балансоутримувачем будинку не укладався, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що відповідачі займають і проживають у спірному жилому приміщенні без законних підстав, а тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесенні останнім і документально підтверджені, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 759,785, 814 ЦК України, ст.ст. 9, 31, 51, 58, 99, 109, 116 ЖК Української РСР, та

Outcome: approved