Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до нотаріуса Іськової Н.М. про визнання протиправних дій в період роботи в Томашпільській державній нотаріальній конторі та стягнення моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що позивач звернулася до державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори Іськової Н.М. у встановленому законом порядку, для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] , однак нотаріусом їй було відмовлено, оскільки пропущені строки. В жовтні 2018 року позивач звернулася до нотаріуса по спадковій справі батька позивача [PERSON] по садибі по [ADDRESS] , однак 23 жовтня 2018 року нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Позивач звернулася до нотаріуса з клопотанням про ознайомлення з спадковими справами своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . При ознайомленні з спадковими справами, [PERSON] побачила, що спадкові справи були залиті водою і покриті пліснявою. Також наголосила, що нотаріусом був прихований той факт, що мама позивачки прийняла спадок від чоловіка (батька) позивачки [PERSON] . Вважає, що своїми неправомірними діями нотаріус грубо порушила норми етичної поведінки і порушила її право на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення 200000 грн. моральної шкоди. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року за клопотанням [PERSON] призначено судово комплексну технічну експертизу документів, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21). В подальшому позивач відмовилась від проведення даної експертизи. Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про проведення технічної експертизи документів у Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України відмовлено. 12 жовтня 2021 року закрито підготовче судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить провести судове засідання без її участі. Представник відповідача - адвокат Семко В.М. в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги не визнає і просить відмовити в задоволенні позову. Також відповідач Іськова Н.М. надала письмові пояснення, у яких вказує, що відмова у видачі свідоцтва на право на спадщину обґрунтована та має відповідне правове закріплення. Позивачем не надано суду жодного доказу наявності моральної шкоди, яка може проявлятися у фізичних, душевних, психологічних стражданнях, не обґрунтовано також позивачем причинного зв`язку між здійсненням нею нотаріальної діяльності і наявністю в неї зазначених вище страждань та не подано ніяких належних доказів чому позивач оцінює моральну шкоду у 200000 грн. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку з таких підстав. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що після смерті батьків позивача [PERSON] та [PERSON] заведені спадкові справи за № 260/2013, № 120/2011 (а.с.89-181 т.1). [PERSON] 23 жовтня 2018 року звернулася до державного нотаріуса Томашпільської нотаріальної контори Іськової Н.М. з проханням надати їй письмові роз`яснення щодо відмови у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на спадковий будинок після смерті батька [PERSON] (а.с.33 т.1). Як вбачається з повідомлення державного нотаріуса від 23 жовтня 2018 року, Томашпільська державна нотаріальна контора повідомляє, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відмовлено, в зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на нерухомість (а.с.34 т.1). 13 листопада 2018 року [PERSON] з заявою звернулась до державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.35-37 т.1). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] (а.с.38 т.1). 19 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з заявою про надання акту залиття документів (а.с.39 т.1). Томашпільською державною нотаріальною конторою надано відповідь про те, що спадкові справи в державній нотаріальній конторі зберігаються належним чином, акти щодо зіпсування документів не складались (а.с.40 т.1). Так, ухвалою Томашпільського районного суду від 07 липня 2020 року призначено судову комплексну технічну експертизу документів, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21). Однак, експертиза виконана не була, оскільки позивач не сплатила вартість проведення експертизи та взагалі відмовилася від її проведення в Одеському науково-дослідному інституті судових експертиз. У проведенні експертизи у іншій експертній установі судом було відмовлено в зв`язку із зловживанням процесуальних прав. Так, відповідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.1-2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Однак, в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду беззаперечних і достатніх доказів, які б доводили обґрунтування її позовних вимог до відповідача, тому з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. Щодо клопотання про винесення окремої ухвали відносно адвоката Семка В.М., суд не вбачає підстав для його задоволення. Судові витрати понесені позивачем, згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід віднести за рахунок [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed