overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 29.06.2012 перебувають у шлюбі, спільний дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. В свою чергу, позивача направив до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, а також зазначав, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів про дійсні взаємовідносини сторін, а належно повідомлений відповідач не з`явився в судове засіданні, також зважаючи на позицію позивача про розгляд справи на підставі наданих доказів, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження відповідно до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 29.06.2012 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Солом?янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №844, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2) Спільних дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 640 гривень 00 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №8 Б по вул.. Фастівська в с. В. Мотовилівка Фастівського району Київської області. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок №8Б по вул. Фастівська в с. В. Мотовилівка Фастівського району. В даному будинку, крім позивача, зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2002 року в ньому не проживає. Всі витрати, повязані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів і податків покладені виключно на позивача. Вважає, що відповідач не користується житловим приміщенням без поважних причин, а тому є всі підстави для визнання її такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. До суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку від 14 вересня 1999 року [PERSON] на праві власності належить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Велика Мотовилівка, вул. Фастівська, 8 Б Фастівського району Київської області (а.с.7). Згідно довідки Мотовилівської сільської ради Фастівського району №304 від 28.02.2017 року [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], але з 11.12.2002 року за даною адресою не проживає (а.с.8). Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України якщо особа була відсутня протягом шести місяців без поважних причин за місцем проживання, то вона визнається такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням. На підставі Актів обстеження будинку по вул. Фастівській, 8 від 26 лютого 2013 року [PERSON] на протязі 10 років в даному будинку не проживає, в даний час проживає в м. Києві (а.с.9-10). Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON], який без поважних причин був відсутній понад шість місяців у жилому приміщенні в будинку №8 Б по вул. Фастівській в с. В. Мотовилівка Фастівського району втратив право на користування ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 19 жовтня 2013 року, він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у нього з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, які ґрунтуються на взаємоповазі один до одного. Зазначає, що на даний час їх шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору про розподіл майна та місця проживання дітей не мають. Тому, звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засіданні не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просить залишити їй прізвище «Авраменко». Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 299, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії I-ОК № 155806 від 19 жовтня 2013 року. (а.с 8). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвам про його народження, Серія I-ОК № 267455 від 10 квітня 2014 року. (а.с 9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «Авраменко». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказував, що з 03.02.1990 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають повнолітнього сина. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, просив шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 03.02.1990 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 168 - розірвати. Сторони звернулися до суду із заявами, в яких просили розгляд справи проводи за їхньої відсутності, позивач позов підтримав, а відповідач позов визнав. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 03.02.1990 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 168. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України рішення суду, яке набрало законної сили є документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу, без видачі відповідного свідоцтва. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі також зареєстровано [PERSON], [INFO], який є сином позивача. Відповідач не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні з травня 2014 року, добровільно з реєстрації не знімається, у зв'язку з чим позивач змушен сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих в квартирі осіб, що негативно впливає на його матеріальне становище. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області http://dpm.dn.court.gov.ua . З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

В березні 2017року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, сварок та конфліктів. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не зявився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд приходить до наступного. Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають у шлюбі з 23.05.2014р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], 07.08.2012р.н. На даний час між подружжям відсутні сімейні відносини, шлюбні стосунки припинені внаслідок несумісності характерів, сварок та конфліктів. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться з червня 2016року. Можливість примирення позивач заперечує. Відповідач про намір і можливість зберегти сімю суду не заявив. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась і відновлення її неможливе. Збереження шлюбу в цьому разі буде суперечити істотним інтересам подружжя, а тому на підставі ст.112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказувала, що з 30.10.2004 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батьками [PERSON], [INFO] являються сторони по справі, що підтверджується даними наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження. Згідно довідки склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 14 від 29.03.2017 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Трикотажник», [PERSON] та її дочка [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що з 23.07.2010 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 23.07.2010 р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO] що підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с. 3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що 12 червня 2009 року уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстрований відділом реєстрації аутів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції , про що зроблено відповідний актовий запис № 755. Від шлюбу у них є дитина, син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Позивач зазначає, стосунки сторін почали погіршуватись з жовтня 2016 року, але сторони все ж таки намагались зберегти свій шлюб та продовжили свої сімейні відносини. З січня 2017 року подружні відносини остаточно припинились. Позивач також зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, кардинально різних поглядів на життя, на шлюб та сімю. За час спільного сімейного проживання сторони дійшли висновку, що в них відсутні будь-які спільні інтереси. Тому позивач більше не має наміру зберегти шлюб. Шлюбні відносини між ними припиненні, з січня 2017 року та з цього часу сторони мешкають окремо один від одного. Спір про розподіл спільного майна у подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]» Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданного 12 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану пом. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 755, між [PERSON] та [PERSON] 12 червня 2009 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народилась [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище « [PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved