Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 13558,84 грн. за кредитним договором № б/н від 31 травня 2014 року та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 31 травня 2014 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно до якого останній отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Посилаючись на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, зазначають, що спадкування обов`язків відбулось. Станом на дату смерті заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 травня 2014 року становить 13558,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13558,84 грн., оскільки вона на час смерті боржника проживала та була зареєстрована разом з ним, а тому фактично прийняла спадщину і повинна відповідати за його зобов`язаннями. 08 січня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~10 березня 2020 року представник відповідача адвокат Шишкін В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначив, що, звертаючись з позовними вимогами банк у своїй заяві зазначив про отримання позичальником кредиту у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак дані обставини не підтвердженні належними та допустимими доказами, оскільки розмір кредитного ліміту зазначено лише в тексті позовної заяви, тоді як в кредитному договорі, наданому банком, така інформація відсутня. Також зазначає, що позивач не надав кредитний договір натомість, у матеріалах справи знаходиться анкета-заява про видачу кредиту від 10 березня 2010 року, в якій було зафіксовано, що бажана сума кредиту - 2500 грн. 16 квітня 2020 року позивач надав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування відповіді на відзив зазначив, що 31 травня 2014 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до банку та підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. [INFO] [PERSON] помер, а його спадкоємцем стала [PERSON] , відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України. Зазначають, що сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити та пояснив, що на момент смерті боржник проживав разом з відповідачем, що підтверджується відміткою у її паспорті. Відомостей про прийняття спадщини або наявності у боржника майна, а також довідки про проживання за однією адресою боржника та відповідача у банку немає. 25 жовтня 2017 року відповідач надала до установи банку копію свідоцтва про смерть [PERSON] та копію свого паспорту, де була відмітка про реєстрацію. Таким чином, з 25 жовтня 2017 банк, отримавши інформацію про смерть боржника, припинив нарахування процентів. Представник відповідача у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позовних вимог та пояснив, що позивач не виконав вимог, викладених у ст. 1281 ЦК України, щодо пред`явлення вимог до спадкоємця. Відповідач надала позивачу копію свідоцтва про смерть [PERSON] у жовтні 2017 року. Також зазначає, що відповідач проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , якому належала 1/3 частина вищезазначеної квартири. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 31 травня 2014 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно до якого останній отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою на отримання кредиту (а.с. 12). Кредитор зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 травня 2014 року, яка становить 13558,64 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками та виписками (а.с. 8-11, 106-117, 130-141, 148-154). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № 722 від 03 жовтня 2017 року (а.с. 49). Разом з померлим [PERSON] за адресою його реєстрації: [ADDRESS] була зареєстрована: [PERSON] , що підтверджується копією її паспорту серії [NUMBER] (а.с. 48). Судом також встановлено з пояснень представників сторін у справі, що саме відповідач до 25.10.2017 року надала до установи банку копію свідоцтва про смерть [PERSON] та копію свого паспорту з відміткою про реєстрацію відповідачки за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1\~ст.\~611\~ЦК України\~визначено,\~що у\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення\~зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна\~умов зобов`язання; сплата\~неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Частинами 2, 4 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що позивачу з 25.10.2017 року було достеменно відомо про смерть [PERSON] та про те, що відповідач на момент його смерті була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~За наведених вище обставин, з урахуванням наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач пропустив строк, передбачений ч. 2 ст. 1281ЦК України, на пред`явлення вимоги до спадкоємця. Відповідно п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed