Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 22.11.2011, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (далі Договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконало, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. У звязку з порушенням своїх зобовязань, відповідач станом на 16.12.2018 має заборгованість 11891 грн 23 коп., з яких: 1278 грн 90 коп. тіло кредиту; 459 грн 70 коп. нараховані відсотки за користуванням кредитом; 9110 грн 19 коп. нарахована пеня; 500 грн штраф (фіксована частина); 542 грн 44 коп. штраф (процентна складова). Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою від 28.01.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 21.02.2019. 21.02.2019 судове засідання було відкладено через неявку відповідача. В судове\~засідання призначене\~на 12.03.2019\~відповідач [PERSON]\~знову не\~зявився відзиву до суду не направив. Судова повістка, яка направлялися відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.44,45). Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача в судове засідання також не зявився. Разом з позовом надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 листопада 2011 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Підписавши заяву, відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 6). Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач висловив бажання отримати кредитну карту Універсальна. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком (п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил). Крім того, Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт (п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Як встановлено судом та жодним чином не оспорювалося відповідачем, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому договором надавав відповідачу кредитні кошти на платіжну картку відповідно до встановленого розміру кредитного ліміту. Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання - не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту. Так, за наданим представником позивача розрахунком, станом на 16.12.2018 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 11891 грн 23 коп., з яких: 1278 грн 90 коп. тіло кредиту; 459 грн 70 коп. нараховані відсотки за користуванням кредитом; 9110 грн 19 коп. нарахована пеня; 500 грн штраф (фіксована частина); 542 грн 44 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 5). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил). Згідно з п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно з п. 2.1.1.12.2.1 Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Одночасно, пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п. 2.1.1.5.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № б/н від 22.11.2011 щодо повернення кредитних коштів, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Разом з тим, вимога позивача стягнути з відповідача одночасно нараховані пеню та штрафи не може бути задоволена з огляду на наступне. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. З наданого позивачем [PERSON] з Тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна», штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань складає 500 грн. + 5% вiд суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 7). Однак, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане підтверджується правовою позицією ВСУ у постанові № 6-1374цс17 від 11.10.2017. Отже, вимога позивача стягнути з відповідача 1042 грн 44 коп. штрафу (500 грн. штраф (фіксована частина) та 542 грн 44 коп. штраф (процентна складова) задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному випадку, розмір пені, нарахованої банком складає 9110 грн 19 коп., тоді як сума боргу за тілом кредиту та відсотками лише 1278 грн 90 коп. + 459 грн 70 коп. = 1738 грн 60 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розмір нарахованої банком пені слід зменшити до 1738 грн 60 коп. Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 3477 грн 20 коп., з яких: 1278 грн 90 коп. тіло кредиту; 459 грн 70 коп. нараховані відсотки за користуванням кредитом; 1738 грн 60 коп. нарахована пеня. У звязку з тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 561 грн 73 коп. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial