Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 21 червня 2018 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді підписання заяви на встановлення (збільшення) кредитної лінії № 637812 та надання відповідачу платіжної картки «Моя кредитка» з кредитним лімітом 47200 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35% річних і 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість, а саме 42608,52 грн. - заборгованість за простроченим боргом; 2452,81 грн. - проценти за користування кредитом; 683,04 грн. - нарахована пеня; 14,95 грн. - комісія банку; 133,54 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; 60,30 грн. - витрати на інфляцію. Загальна сума заборгованості складає 45953,16 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 2102 грн. сплаченого судового збору. Позивач акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» свого представника до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в позовній заяві прохали справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі /а.с. 49/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 червня 2018 року між акціонерним товариством «Державний Ощадний Банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді підписання заяви на встановлення (збільшення) кредитної лінії № 637812 та надання відповідачу платіжної картки «Моя кредитка» з кредитним лімітом 47200 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35% річних і 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду/а.с.11-25/. Умови передбачені договорами відповідач не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 45953 грн. 16 коп., з яких 42608,52 грн. - заборгованість за простроченим боргом; 2452,81 грн. - проценти за користування кредитом; 683,04 грн. - нарахована пеня; 14,95 грн. - комісія банку; 133,54 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; 60,30 грн. - витрати на інфляцію /а.с.8-10/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, зважаючи на те, що зобов`язання відповідача щодо повернення ним суми кредиту, процентів за користування кредитом залишились невиконаними, цим самим відповідачем були порушені умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства України, що є підставами для стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45953 грн. 16 коп., в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved