Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

В березні 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження його сина. У заяві [PERSON] вказав, що [INFO] в місті Антрацит Луганської області його дружина [PERSON] народила сина [PERSON], та матір`ю було отримано медичне свідоцтво про народження № [NUMBER] від 28.09.2015 року. Народження дитини відбулося на тимчасово окупованій території у Луганській області ЛНР. Самопроголошена ЛНР не визнана державою України. 21.03.2017 року заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації народження за № 477/15.30-04-05 Ізюмським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Встановлення факту народження має для заявника юридичне значення. Заявник надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Ізюмський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області надав до суду заяву, в якій заяву визнають, з заявленими вимогами згодні. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до медичного свідоцтва про народження № [NUMBER] від 28.09.2015 року, виданого ДУ «Антрацитівська центральна міська багатопрофільна лікарня» м. Антрацит ЛНР [PERSON] народила хлопчика. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. У відповідності з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України). Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту народження особи в певний час. Встановлення факту народження дитини для заявника має юридичне значення. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Outcome: approved