Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 квітня 2013 року в результаті злочинних дій [PERSON] був пошкоджений належний йому автомобіль марки Daewoo Nubira, саме: пошкоджена гумова покришка заднього правового колеса шляхом завдання декількох проколів гострим предметом по колу зовнішньої сторони. Обставини події злочину, доведеність провини саме відповідача по справі підтверджуються вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2013 року, відповідно до якого останнього було визнано винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Пошкодженням автомобіля йому завдано матеріальної шкоди у вигляді матеріальних затрат у зв'язку з ремонтом пошкодженої автомобільної шини на загальну суму 130 грн. Крім того, протиправними діями відповідача йому було завдано значної моральної шкоди, яка полягає, зокрема, в моральних переживаннях у зв'язку з безпідставною поведінкою відповідача відносно нього; в моральних стражданнях у зв'язку з навмисним пошкодженням належного йому майна. В результаті протиправних дій відповідача було порушено звичайний для нього життєвий уклад: в той день його родина (дружина та неповнолітня дочка) спізнилися на роботу та до школи; він сам змушений був витратити півдня на ремонт пошкодженої автошини, вистоював довжелезну чергу на СТО. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 130.00 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 1000 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 19 травня 2014 року позов [PERSON] задоволений: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду 130 грн. та моральну шкоду 1000 грн., а всього 1300 грн. та судовий збір 243.60 грн. в дохід держави. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права; апелянт вважає, що обставини, які мають значення для справи, не були встановлені, а також докази, надані позивачем на підтвердження суми матеріальної шкоди, взагалі не досліджувались і не оцінювались; при підрахунку загальної суми шкоди судом першої інстанції була допущена арифметична помилка; апелянт також вважає визначену суму матеріальної шкоди неправильною у зв'язку з тим, що докази матеріальної шкоди, а саме товарні чеки судом взагалі не досліджувались і взагалі вони не є належними доказами, оскільки в них відсутні обов'язкові реквізити; судом не було встановлено причинний зв'язок між кримінальним злочином і ремонтом шини; крім того, серед документів відсутні результати експертизи, якою було б встановлено, в якому стані знаходилась шина, відсутні показання свідків; апелянт також вважає, що сума моральної шкоди є занадто завищеною та необґрунтованою. У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлений телефонограмою, яка зареєстрована у журналі телефонограм №1 за №1274 від 18 липня 2014 року. Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу відповідачем, а також вина відповідача у протиправних діях, які завдали потерпілому - позивачу по даній справі, встановлені вироком суду, який є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Проте повністю погодитись з такими висновками неможливо, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України за те, що 11 квітня 2013 року у період часу з 02 до 04 години, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань пошкодив за допомогою тонкого гострого предмету по вул. Донецькій у с. Олександрівка на автомобілі марки Daewoo Nubira, що належить позивачу [PERSON], гумову покришку заднього правового колеса шляхом завдання декількох проколів по колу зовнішньої сторони зазначеної покришки, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди у вигляді матеріальних затрат на ремонт пошкодженої покришки у розмірі 130 грн. Зазначені у вироку обставини [PERSON] не оскаржені. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В якості доказу розміру спричиненої матеріальної шкоди позивачем наданий товарний чек від ПП [PERSON], в якому загальна сума вартості пошкодженої шини і робіт по її заміні зазначена в розмірі 130 грн. Відповідачем зазначені обставини іншими належними доказами не спростовані, ним не заявлялось клопотання про проведення експертизи, а неправомірні дії відповідача відносно пошкодження майна позивача і причинний зв'язок між ними та спричиненою шкодою встановлені вироком суду. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. Проте при визначенні розміру моральної шкоди судом не наведено переконливих доказів спричинення позивачу моральної шкоди саме в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Апеляційний суд вважає, що визначена судом сума моральної шкоди є надмірною, оскільки, зібрані по справі докази і обставини справи свідчать про те, що звичний уклад життя позивача значно не змінився, тому при визначенні суми компенсації відшкодування моральної шкоди слід керуватися принципами розумності і справедливості, як того вимагає ст.41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Враховуючи ступінь порушень життєвого укладу позивача у зв'язку із пошкодженням його майна в результаті злочинних дій відповідача, а також характер додаткових зусиль для відновлення майна, глибини душевних страждань позивача у зв'язку з пошкодженням його майна апеляційний суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума моральної шкоди в розмірі 200 грн. Виходячи з викладеного підлягає зміні і розмір загальної суми на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, яка буде складати 330 грн. (130.00 грн.+200.00 грн.).

Outcome: partial