Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

В березні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 15228 грн. 10 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 25.06.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4600 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 7157 грн. 14 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 6533 грн. 93 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 573 грн. 79 коп., штрафи відповідно до умов заяви позичальника в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 713 грн. 24 коп. (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації газету «Донбасс ТВ від 13.04.2015 р.» відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № б/н від 25.06.2008 року, оформленого шляхом підписання [PERSON] заяви позичальника (а.с. 7-13), він отримав кредит у сумі 4600 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Відповідно до умов заяви позичальника при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 7). Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.06.2008 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] встановив, що станом на 31 січня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 15228 грн. 10 коп., з них 7157 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 6533 грн. 93 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 573 грн. 79 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 250 грн. (фіксована частина) та 713 грн. 24 коп. (процентна складова) штрафи відповідно до умов заяви позичальника (а.с. 3; 4-6). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved