Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного між банком та [PERSON] договору № CL-141185 від 23.10.2018 року відповідач отримав кредит в сумі 91 600 грн., зі сплатою відсотків в сумі 47,69% річних, реальна річна процентна ставка 59,6% річних, з терміном погашення кредиту - до 20.10.2023 року. Відповідач зобов`язалась погашати кредит згідно графіку, здійснюючи щомісячні платежі в сумі по 4 074 грн. Всього позичальник зобов`язана здійснити 60 щомісячних платежів по 4 074 грн. Позивач зазначає, що з свого боку виконав умови договору та відповідачу надано кредит в сумі 91 600 грн., що підтверджується відповідними меморіальними ордерами, однак [PERSON] використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, в наслідок чого станом на 17.01.2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 126 053,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 88 794,59 грн.; заборгованості за відсотками - 32 671,52 грн.; пені - 4 587,33 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитними зобов`язаннями в розмірі 126 053,44 грн., та крім того, просить стягнути судовий збір в сумі 2 102 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 16 386 грн. та витрати у зв`язку з явкою представника позивача в судове засідання в сумі 5000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 року, дану справу було розподілено на суддю Борисюк І.Е. У зв`язку із відрахуванням зі штату Вінницького міського суду Вінницької області судді Борисюк І.Е., на виконання розпорядження керівника апарату суду №97/20 та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 20.07.2020 року, цивільну справу № 127/5390/20 передано на розгляд судді Вінницького міського суду Вінницької області Антонюку В.В. Ухвалою суду від 21.07.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду. Представник АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Письмового відзиву на позов, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про правовідносини, що виникли між сторонами, і представник позивача не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного між банком та [PERSON] договору № CL-141185 від 23.10.2018 року відповідач отримала кредит в сумі 91 600 грн., зі сплатою відсотків в сумі 47,69% річних, з терміном погашення кредиту - до 20.10.2023 року. Відповідач зобов`язалась погашати кредит згідно графіку, здійснюючи щомісячні платежі в сумі по 4 074 грн. Відповідно до п. 6.2 договору відповідач [PERSON] зобов`язалась здійснювати погашення заборгованості згідно графіку платежів (додаток № 1 до договору), сплачуючи щомісяця по 4 074 грн. в період з 23.10.2018 року до 20.10.2023 року. Пунктом 7.1 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконання грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику а підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за кредитним договором (п. 7.4). Сторонами також погоджено, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.2) (а.с.8-12). Шляхом підписання цього кредитного договору відповідач підтвердила, що вона до видачі кредиту ознайомилась з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», ознайомилась із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, іншою інформацією про споживчий кредит. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі 91 600 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 59242183 на суму 52 361,07 грн., № 59242163 на суму 39 238,93 грн., та випискою руху коштів по рахунку (а.с.24-24). Однак, [PERSON] , в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому станом на 17.01.2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 126 053,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 88 794,59 грн.; заборгованості за відсотками - 32 671,52 грн.; пені - 4 587,33 грн.(а.с.28-29). Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу - 126 053,44 грн. підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Судом встановлено, що у позовній заяві (а.с. 1-5) та розрахунку (а.с.33) позивачем було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 16 386 грн. (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку - 1 500,00 грн.; аналіз судової практики Верховного суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором - 1 500,00 грн.; складання та подання (відправка) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 6 000 грн.; складення заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в межах розгляду позову - 3 386 грн.; представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях - 4 000 грн.) та витрат пов`язаних із явкою до суду представника позивача у розмірі 5000,00 грн. Матеріалами справи підтверджується, що 11.04.2019 року між Адвокатським об`єднанням «СмарЛекс» та Акціонерним товариством «Кредобанк» укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 34). Разом з тим, позивачем не надано суду письмових доказів оплати позивачем АТ «Кредобанк» наданих юридичних послуг в сумі 16 386 грн. Отже, відсутність таких доказів оплати наданих юридичних послуг не підтверджує факт понесення позивачем витрат на правову допомогу. Крім того, представником позивача не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також позивачем зазначено витрати за представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях у розмірі 5 000 грн., однак на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача не був присутній у судовому засіданні, тому вказані витрати є необгрунтованими та недоведеними і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

Outcome: partial