Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт№ б/н від 28.07.2014року відповідачу надано кредит у розмірі 4892,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого станом на 03.08.2020 р. заборгованість за відповідачем перед АТ КБ «Приватбанк» складає 23606,68 грн., з яких 6630,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3,67 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 16972,80 грн. заборгованість за пенею, 546,78 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, а тому просить суд стягнути з відповідача в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 23 606 грн. 68 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, а надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву про застосування строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт№ б/н від 28.07.2014року відповідачу надано кредит у розмірі 4892,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого станом на 03.08.2020 р. заборгованість за відповідачем перед АТ КБ «Приватбанк» складає 23606,68 грн., з яких 6630,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3,67 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 16972,80 грн. заборгованість за пенею, 546,78 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. За положеннями ст. ст. 256-258, 261, 266-267 ЦК України загальна позовна давність -строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, становить три роки, до вимог про стягнення неустойки таки строк становить один рік, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленій сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 529 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Матеріали справи не містять даних щодо належного оформлення сторонами у справі письмової угоди щодо збільшення строку позовної давності. Оскільки сторонами не укладений договір у письмовій формі про збільшення позовної давності, як це передбачено ст. 259 ЦК України, тому положення п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг про збільшення строку позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) збільшений до 50 років не підлягають застосуванню. Умови та Правила надання банківських послуг відповідач не підписувала, отримавши в кредит грошові кошти на банківській картці, зобов`язалася сплачувати його черговими платежами. Згідно п. 1.1.3 Генеральної угоди доданої до позовної заяви «Дата окончательного погашения задолжности по договору 31.01.2015 года», п. 2.1 Генеральної угоди передбачено, що банк надає позивальнику терміновий кредит в сумі 10002.59 грн. на строк 06 місяців з 28.07.2014 року по 31.01.2015 року …, дата останнього погашення заборгованості по кредиту повинна бути не пізніше 31.01.2015 року», тобто, строк звернення з вимогами до відповідача закінчився 31.01.2018 року. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, якщо позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт того, що АТ КБ Приватбанк звернувся до суду за захистом порушеного права з пропущенням встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову з цих підстав. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed