Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить про зміну та часткове скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині стягнутої суми моральної шкоди та скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, виходячи з наступного. Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай Акцент», не надав перевагу у русі пішоходу [PERSON], який рухався по пішохідному переходу, скоїв на нього наїзд, завдавши тілесні ушкодження. У період з 19 вересня 2015 року до 01 жовтня 2015 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом «струс головного мозку, забійна рана голови, подряпини обличчя, відлам 1/2 частини коронок 21, 22 зубів, травматичний періостит 21, 22 зубів». Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні зазначеної ДТП. Розглядаючи вимоги про стягнення з відповідача витрат на протезування зубів в сумі 3098,21грн., 1800грн. за пошкоджене майно, 10 000грн. моральної шкоди,- міськрайонний суд вірно вважав доведеним медичною документацією та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] факт отримання позивачем тілесних ушкоджень у вигляді відламу 1/2 частини коронок 21, 22 зубів, травматичного періоститу 21, 22 зубів внаслідок ДТП. В той же час, зробив помилковий висновок про відсутність доказів про потребу в протезуванні вказаних зубів в результаті отримання тілесних ушкоджень під час події ДТП 19 вересня 2015 року та про фактично понесені витрати на протезування зубів у заявленому розмірі; про недоведеність факту пошкодження та знищення майна, а тому відмовив у задоволенні цих вимог. Повністю з такими висновками погодитись не можна з огляду на наступне. Згідно довідки Новомосковської міської стоматполіклініки слідує, що [PERSON] потребує лікування 21, 22 зубів та потребує протезування ротової порожнини. А випискою із медичної карти хворого уточнюється його потреба в лікуванні вказаних зубів з послідуючим протезуванням.. У даній виписці також мається запис, здійснений 22.09.2015., про скарги хворого на травму зазначених зубів саме в результаті ДТП 19.09.2015. Таким чином, факт протезування зубів, пошкоджених в результаті ДТП, є доведеним із встановленням письмовими даними матеріальних на це затрат в сумі 3098,21грн. Виходячи із правил ст.22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України щодо способів та порядку відшкодування особі майнової шкоди, завданої неправомірними діями фізичної особи,- апеляційний суд вважає наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь потерпілого суми 3098,21грн. на протезування. Рішення в цій частині повинне бути скасованим з ухваленням нового рішення. При вирішенні заявленого позову, суд, крім іншого, керувався вимогами ч. 1 ст. 1195 ЦК України щодо обов'язку фізичної особи відшкодувати потерпілому відповідних втрат та додаткових витрат. Між тим, дана норма закону не застосовується до правовідносин, що виникли в результаті ДТП ; чинність цієї норми поширюється на правовідносини з ушкодження здоров*я, результатом чого є втрата чи зменшення професійної чи загальної працездатності. На випадок, що розглядається, розповсюджуються правила статті 1187 ЦКУ, яка регулює відносини між особою, що володіє джерелом підвищеної небезпеки та пішоходом. Відмовляючи у вимогах про стягнення вартості пошкодженого та знищеного майна, суд вважав недоведеним факт належності майна саме позивачеві та його вартості. Виходячи з того, що у засіданні апеляційної інстанції позивач не підтримав прохання, заявлене в апеляційній скарзі в цій частині, рішення суду у наведеній частині слід залишити без змін. Разом з тим, рішення в частині стягнення на користь потерпілого суми моральної шкоди- 2000грн. повинне бути зміненим із збільшенням суми до 10 000грн., заявленої позивачем, оскільки, вірно застосовуючи правила ст. 23, ч. 2 ст. 1167 ЦК України, згідно яких - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, розмір якої визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала,: якщо шкоди завдано ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - міськрайонний суд, в той же час, не врахував в повній мірі обставини, за яких сталася дорожня пригода, характер та тяжкість понесених потерпілим моральних переживань в результаті ДТП, вимоги розумності при визначенні суми. Так, доведено, що у момент ДТП позивач дотримувався вимог закону, оскільки переходив дорогу по пішохідному переходу, в результаті пригоди отримав фізичні ушкодження, тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні медичного закладу, тобто, поніс і фізичні, і душевні страждання. Суд же при визначенні суми моральної шкоди зазначене в повній мірі не взяв до уваги, не врахував характер правопорушення, скоєного відповідачем, та необґрунтовано врахував наявність алкоголю в крові потерпілого, тоді як ця обставина ніяким чином не знаходиться у причинному зв*язку із ДТП. З огляду на наведене, рішення повинне бути змінене в сторону збільшення суми моральної шкоди.

Outcome: partial