Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 07 жовтня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні, так як відповідач не надає належної матеріальної допомоги на їх утримання. На даний час у неї склалося скрутне матеріальне становище, і їй одній важко утримувати дітей. Зазначає, що дочка [PERSON] постійно хворіє та потребує додаткових затрат на лікування, через стан здоров»я дитини не має змоги працювати. Відповідач здоровий, працездатний, працює неофіційно на різних роботах без укладення трудового договору, та його місячний заробіток становить не менше 5000 тис. грн. в місяць. Тому, вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дочок, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (по 1000 грн. на кожну дитину) щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка до суду подала заяву, якою підтримала позовні вимоги та заявлені обставини, на їх обґрунтування. Крім цього просила розглянути справу без її участі, на підставі наявних в справі доказів та її заяви. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 26 травня 2017 року на підставі ст. 224 ЦПК України постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони з 07 жовтня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 288, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 025219, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 07 жовтня 2006 року. Від спільного сумісного проживання мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ № 189411, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 13 листопада 2012 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ № 060323, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 20 серпня 2007 року). За змістом ч. 8\~ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обовязок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обовязку утримувати дітей, а тому аліменти на дітей підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дітей та перекладання батьківського обовязку по утриманню та вихованню дітей на позивачку, хоча зобовязаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоровю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобовязань немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей, яка потребує регулярної батьківської матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~ суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial