Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В вересні 2013 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року в сумі 104167,40 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 30 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 20177,00 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 27.07.2012 року та з оплатою 9,49 % річних за користування кредитом. Виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 11191461000/П від 30.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON], згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобовязань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 19.03.2013 року за [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 104167,40 грн. При цьому, 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» передає (відступає) Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Справу просила розглянути без участі представника позивача. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Раніше, в попередніх судових засіданнях, відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення вимог позивача та просив відмовити йому в задоволенні, оскільки він не укладав договорів з [PERSON]. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 30 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 20177,00 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 27.07.2012 року та з оплатою 9,49 % річних за користування кредитом (а.с.125-130). Крім того, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] були укладені додаткові угоди, а саме: -30 липня 2007 року була укладена Додаткова угода № 1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року, якою були частково доповнені умови основного договору (а.с.31); -02 лютого 2009 року була укладена Додаткова угода № 2 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року, якою була змінена схема погашення заборгованості та дата остаточного розрахунку на 27.07.2014 року (а.с.32-39). Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», свої зобов'язання за вищевказаним Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 20177,00 швейцарських франків для придбання автотранспортних засобів, які (кошти) останній отримав та витратив на придбання автотранспортних засобів, а саме двох автомобілів марки «ВАЗ», модель 210934-20, 2007 року випуску, колір зелений, тип ТЗ легковий-комбі-В, які (автомобілі) були передані [PERSON] [PERSON] в заставу в якості забезпечення повернення кредиту (розділ 2 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року). Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору відповідач зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до Договору. Відповідно до п. п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4 нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані [PERSON] такі проценти. Проте, [PERSON], в свою чергу, свої зобовязання належним чином не виконав, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов договору. В результаті вищевказаного, станом на 19.03.2013 року, [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 12318,67 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ на вказану дату складає 104167,40 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 10560,31 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ складає 89298,61 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1758,36 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ складає 14868,79 грн. (а.с.7). Відповідач [PERSON] заперечував факт укладання ним з [PERSON] вищевказаного договору. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У звязку з вищевказаним, по даній справі була проведена судова почеркознавча експертиза, згідно Висновку якої за № 981-15 від 04.06.2015 року - підпис від імені [PERSON] у графі «Позичальник» Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису (а.с.194-197). Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, суд критично ставиться до вищевказаного Висновку судової почеркознавчої експертизи з огляду на наступне. Так, згідно вказаного Висновку № 981-15 від 04.06.2015 року, [PERSON] його не підписував. Тобто, таким чином, з цього вбачається, що він не отримував кошти та не міг купити за ці кошти автотранспортні засоби, а саме два автомобілі марки «ВАЗ», модель 210934-20, 2007 року випуску, колір зелений, тип ТЗ легковий-комбі-В, які (автомобілі) були передані [PERSON] в заставу в якості забезпечення повернення кредиту (розділ 2 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року). Але самим же [PERSON] для проведення почеркознавчої експертизи були надані два оригінали нотаріально посвідчених довіреностей від 02.06.2009 року та від 22.06.2009 року відповідно (зареєстровані в реєстрі за № 632 та № 700 приватними нотаріусами Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON]І.) для підтвердження, що це не він виконав підпис у спірному договорі, у яких він ([PERSON]В.) уповноважив третіх осіб керувати належними йому автомобілями, серед яких автомобіль марки «ВАЗ», модель 210934-20, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.171-172). З вищевказаного вбачається, що все ж таки [PERSON] отримував від [PERSON] грошові кредитні кошти, які використав на придбання автотранспортних засобів, якими наразі він володіє та надає право керувати ними третім особам. Крім того, окрім основного договору, між [PERSON] та [PERSON] у різні періоди були також укладені додаткові угоди, підпис у яких останній не оспорював, а також ним частково погашена заборгованість за договором, що підтверджується випискою по договору (а.с.50-60). Тобто, з вищевказаного вбачається, що [PERSON] намагається ввести суд в оману. При цьому, твердження останнього є непослідовними та суперечать дійсним обставинам справи, оскільки з усього вищевказаного вбачається зворотне тому, що стверджував відповідач. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що Висновок судової почеркознавчої експертизи від 04.06.2015 року за № 981-15 не є належним та допустимим доказом у даній справі, у звязку з чим суд не бере його до уваги, а також суд прийшов до висновку, що твердження [PERSON] щодо не підписання ним кредитного договору є необґрунтованими та таким, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому він зобовязаний виконати умови укладеного з [PERSON] договору. При цьому, 30 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Договір поруки № 11191461000/П, відповідно до п. п. 1.1.-1.5. якого сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед [PERSON] відповідати по Борговим зобов'язанням Боржника, які виникають з умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року (а.с.40-41). 02 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 до Договору поруки № 11191461000/П від 30.07.2007 року, в якій (угоді) [PERSON] дала свою згоду забезпечувати змінене зобовязання Боржника (а.с.42). Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» передає (відступає) Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло права вимоги по Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року, що підтверджується Актом прийому-передачі документації до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.61). На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що право вимоги по Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». 06 травня 2013 року представник позивача направив на адресу відповідачів досудові вимоги від 30.04.2013 року за вих. № 8955427_30.04.2013 та вих. № 8955427р1_30.04.2013 (а.с.10-11,15-16), що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень № 039150927092 та № 039150927067, які мають штамп пошти (а.с.12-14,17-19). Проте, відповідачі проігнорували вказані досудові вимоги та своїх зобовязань не виконали. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачами непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11191461000 від 30.07.2007 року в сумі 104167,40 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слідує стягнути в рівних частинах судовий збір в сумі 1041 грн. 67 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved