Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором у розмірі 59 314, 12 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.12.2010 відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим сторони уклали договір б/н від 14.12.2010, згідно якого [PERSON] отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5 400 гривень. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань станом на 31.05.2021 відповідач [PERSON] має загальну заборгованість у розмірі 59 314, 12 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду від відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] уклали договір б/н від 14.12.2010, відповідно до якого остання отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 5 400 гривень. З позову вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань станом на 31.05.2021 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 59 314 гривень 12 копійок, яка складається з: - 5 392 гривні 23 копійок - заборгованість за тілом кредита; - 49 320 гривні 93 копійки - заборгованість за відсотками; - 4 600 гривень - нарахована пеня. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. З анкети-заяви на а.с. 17-18 вбачається, що заява оформлена 14.12.2010; містить підписи і [PERSON] і працівника Банку. 14 грудня 2010 року [PERSON] також підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». (а.с. 19). Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації вбачається, що [PERSON] за вказаним кредитним договором видавались дві кредитні картки, строк дії останньої якої встановлено до лютого 2015 року. (а.с. 8) Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу за вказаним кредитним договором встановлювалися такі кредитні ліміти: 14 грудня 2010 року - 1 400 гривень, 21 сіня 2011 року - 1 600 гривень, 23 лютого 2011 року - 1 800 гривень, 19 березня 2011 року - 2 000 гривень, 25 червня 2011 року - 2 400 гривень, 11 листопада 2011 року - 5 400 гривень, 08 листопада 2019 року - 0 гривень (зменшення кредитного ліміту). (а.с. 16) За таких обставин вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредита є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за відсотками та пені суд відмовляє у задоволені цих вимог з наступних підстав. У Анкеті-заяві позичальника від 14 грудня 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги щодо відсотків та пені посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний витяг на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови щодо сплати пені та штрафів у зазначених розмірах та порядку їх нарахування. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 14.12.2010, хоч і підписана [PERSON] , проте, не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки та можливості її збільшення, розміру та строків періодичних платежів на погашення кредиту тощо, тому не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14 грудня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27 липня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд доходить висновку, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14 грудня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такий висновок зроблений у постанові ВС від 12.02.2020 справа №365/159/19. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту банк просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. Як доказ, заборгованості за тілом кредиту та відсотками, банк надав суду виписку за кредитним договором відносно [PERSON] станом на 02.06.2021, згідно якої остання дата операції по картці виконана банком 08.11.2019 та залишок після операції складає -59 314, 12 гривень. З наданої виписки не можливо встановити яким чином проводилося нарахування відсотків за користування кредитом; яку процентну ставку використовував банк; дані щодо нарахування пені взагалі відсутні. Будь-яких інших доказів щодо нарахування відсотків та пені матеріали справи не містять. Відповідного розрахунку у якому відображено: період нарахування відсотків; відсоткова ставка, яка використовувалась банком для нарахування процентів за кредитним договором; розмір пені, порядок та період її нарахування - суду не надано. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками та пенею є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial