Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

АТ комерційний банк «Надра» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. В обґрунтування вимог вказує, що 20 серпня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» був укладений кредитний договір № 13/АП/2007-840, відповідно до п.1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 8 986,00 доларів США. Відповідно до п.1.1.3.1 відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,9 % річних. З відповідачем [PERSON], укладений договір поруки, відповідно до якого, останній поручився перед банком за належне виконання позичальником своїх зобов»язань по договору. Платежі по кредиту відповідно до п.п.2.2.1 кредитного договору відповідач зобов»язався повертати шляхом здійснення перерахування на рахунок № 78373610 мінімально необхідного платежу в сумі 209,64 доларів США. В порушення взятих на себе зобов»язань відповідач не погашає кредит, станом на 01.04.2013 року заборгованість по кредитному договору № № 13/АП/2007-840 від 20.08.2007 року становить 9 036,38 доларів США, що еквівалентно 72 227,79 грн. Відповідачі повторно в судове засідання не з»явилися, причини неявки не повідомили, про час і місце слухання справи повідомлені своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі документів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити процентів. Судом встановлено, що 20.08.2007 року [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» був укладений кредитний договір № 13/АП/2007-840 у відповідності до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 8 986 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 17 серпня 2012 року. Дана обставина підтверджується заявою на видачу готівки № 443 від 20 серпня 2007 року, заявою на переказ готівки № 1 від 20 серпня 2007 року. У відповідності до п.2.2.1, 4.3.3 договору позичальник зобов»язаний щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок мінімально необхідного платежу в розмірі 209,64 доларів США. Відповідач [PERSON] порушив зазначені умови договору. Залишок по тілу кредиту станом на 01.04.2013 року складає 5 692,71 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 45 501,83 грн. У відповідності до п.1.1.3.1 договору відсотки за користування кредитом встановлені в розмірі 13,9% річних. Станом на 01.04.2013 року заборгованість позичальника по сплаті нарахованих відсотків складає 1 468,04 доларів США, за курсом НБУ еквівалентно 11 734,04 грн. Відповідно п. 5.1 договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Станом на 01.04.2013 року в зв»язку з несвоєчасною сплатою платежів нарахована пеня за період з 01.04.2012 року по 31.03.2013 року, що становить 977,03 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 7 182,51 грн. Відповідно п. 5.2 договору у разі порушення позичальником вимог п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7, 4.3.9., 4.3.10.цього договору, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % відсотків від суми кредиту, визначеної п.1.1. цього договору, за кожен випадок. Відповідно до п.п.4.3.2-4.3.4 Договору позичальник зобов»язаний суворо дотримуватись положень цього договору, сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених у п.п.2.2.1, 2.2.2 цього договору, у випадку порушення виконання зобов»язань, сплатити банку штрафні санкції, визначені у договорі. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, і у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в повному обсязі підлягають задоволенню. Загальний розмір заборгованості позичальника перед банком станом на 01.04.2013 року становить9036,38 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 72 227,79 грн, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Між Банком та відповідачем [PERSON] 20.08.2007 року укладений договір поруки, згідно умов якого остання поручилась перед кредитором за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобов»язань, що витікають з кредитного договору № 13/АП/2007-840 в тому числі: повернути до 17.08.2012 року кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі та штрафні санкції. Відповідно п.3.2.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі як солідарні боржники. Відповідно п.3.2.3 договору поруки відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов»язань, так і при невиконанні позичальником зобов»язань в цілому. Відповідно п. 1 ст. 543 ЦПК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-яких окремо. Відповідно п.3.2.5. договору кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання зобов»язання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов»язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов»язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов»язання позичальника в цілому. Як вбачається із матеріалів справи вимога виконати зобов»язання поручителю не направлялась. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 ст. 559 вказаного Кодексу встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. За таких обставин саме протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання по кредитному договору -17 серпня 2012 року банк повинен був пред'явити поручителю вимогу про погашення кредитної заборгованості. Як вбачається із матеріалів справи банком пред»явлений позов 17.06.2013 року тобто в порушення, встановленого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України шестимісячного строку пред'явлення такої вимоги, а тому позовна вимога про стягнення боргу з поручителя не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.610 України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином вимоги про стягнення заборгованості в сумі 9 036,38 доларів США з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 722,27 судового збору. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 554,1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial