Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 15.02.2013 року відповідач отримала кредит в розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.01.2016 року у сумі 17852,07 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 1898,66 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11727,12 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в розмірі 2900,00 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. (фіксована частина), та 826,29 грн. (процентна складова). У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання\~\~представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, вказавши про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що вона заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, оскільки після оформлення кредиту банківською карткою не користувалась, її було передано співробітникам банку. Зазначила, що з цього приводу до компетентних органів не зверталась, будь-які документи в підтвердження наданих заперечень не надала. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 15.02.2013 року, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Відповідно до ч.1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно зі статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.02.2013 станом на 31.01.2016 року у сумі 17852,07 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 1898,66 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11727,12 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в розмірі 2900,00 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. (фіксована частина), та 826,29 грн. (процентна складова). У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Згідно зі статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих письмових доказів в підтвердження відсутності заборгованості за укладеним кредитних договором, погашення суми заборгованості, також не надано в обґрунтування своїх заперечень судових рішення, що набрали законної чинності щодо визнання недійсними укладеного між сторонами кредитного договору, а також прийнятих за результатами звернень відповідача до правоохоронних органів з приводу обставин, викладених відповідачем в письмових запереченнях. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору в розмірі 1378,00 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved