Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В вересні 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши, що 23.05.2007 року між позивачем та ТОВ «Добряк» укладено генеральну кредитну угоду, відповідно до якої кредитор зобов*язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах визначених у кредитних договорах, укладених в рамках вказаної угоди. 12.10.2007 року між позивачем та ТОВ «Добряк» укладено додаткову угоду №1 від 23.05.2007 року №014/08-11/8931, згідно якої загальний розмір позичкової заборгованості не повинна перевищувати суми еквівалентної 2 290 000,00 грн. терміном до 22.12.2019 року. 12.10.2007 року в рамках генеральної кредитної угоди був укладений кредитний договір №010/08-11/9082 (відновлювана кредитна лінія під іпотеку комерційної нерухомості) на суму 2 075 300,00 грн. із сплатою 12,5% річних. Вказані кошти в безготівковій формі були перераховані позичальнику. 25.12.2008 року, 15.10.2009 року, 07.04.2010 року та 20.09.2010 року були укладені додаткові угоди до кредитного договору № №010/08-11/9082 від 12.10.2007 року. З метою забезпечення повернення кредитних коштів та відсотків між Банком та майновим поручителем [PERSON] укладено договір іпотеки №3009 від 24.05.2007 року, згідно якого виконання позичальником своїх зобов*язань за цим договором забезпечується іпотекою нерухомості, а саме: нежитловим приміщенням загальною площею 179,00 кв.м., що знаходиться [ADDRESS], а 15.10.2009 року в іпотеку передано земельну ділянку площею 0,0057 га, що знаходиться за цією ж адресою. У зв*язку з невиконанням ТОВ «Добряк» своїх зобов*язань по кредитному договору позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, збільшивши їх, просить звернути стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб*єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження, на предмет іпотеки - нежиле приміщення - загальною площею 179,00 кв.м., що знаходиться [ADDRESS] та належить [PERSON] для погашення заборгованості ТОВ «Добряк» за кредитною угодою №010/08-11/9082 від 12.10.2007 року заборгованості по кредиту 1 652 266,98 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 516 853,38 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 69 147,99 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 55 149,41 грн. Звернути стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб*єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження, на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,0057 га, що знаходиться [ADDRESS] та належить [PERSON] для погашення заборгованості ТОВ «Добряк» за кредитною угодою №010/08-11/9082 від 12.10.2007 року заборгованості по кредиту 1 652 266,98 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 516 853,38 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 69 147,99 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 55 149,41 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3 306,00 грн. Представник позивача позов ТОВ «Добряк» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] про визнання недійсними договорів іпотеки не визнав, вважає його безпідставним та незаконним. Представник відповідача [PERSON] позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не визнав, вказавши, що іпотекодержатель (Банк) не дотримався процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, що є грубим порушенням чинного законодавства і вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, позовна заява не містить даних про початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, його вартості що зроблена спеціальним суб*єктом оціночної діяльності, своєї згоди на визначення саме ціни продажу майна [PERSON] не давала. Крім того, між Банком та позичальником не розірваний кредитний договір і він є чинним, що свідчить про те, що Банк не набув права на дострокове звернення стягнення. Позов ТОВ «Добряк» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] про визнання недійсними договорів іпотеки визнав, вказавши, що іпотекою забезпечується виключно реально існуючі зобов*язання та вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі чинних договорів, обтяження предмета іпотеки іпотекою підлягає державній реєстрації. Однак станом на день укладення цього договору і до цього часу в державному реєстрі не здійснено, що є підставою для визнання договорів іпотеки недійсними. Крім того, при укладенні договорів іпотеки не було відомо про обумовлену заставну вартість об*єктів без належно проведеної належної оцінки. Просить застосувати строки позовної давності по пені згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України та ч. 2 ст. 264 ЦК України. Представник ТОВ «Добряк» в судове засідання не з*явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає його неявку без поважних причин і можливим розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], третя особа ТОВ «Добряк» про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовільнити частково, а в позові ТОВ «Добряк» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] про визнання недійсними договорів іпотеки - відмовити. Судом встановлено, що 23.05.2007 року між позивачем та ТОВ «Добряк» укладено генеральну кредитну угоду, відповідно до якої кредитор зобов*язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах визначених у кредитних договорах, укладених в рамках вказаної угоди. 12.10.2007 року між позивачем та ТОВ «Добряк» укладено додаткову угоду №1 від 23.05.2007 року №014/08-11/8931, згідно якої загальний розмір позичкової заборгованості не повинна перевищувати суми еквівалентної 2 290 000,00 грн. терміном до 22.12.2019 року. 12.10.2007 року в рамках генеральної кредитної угоди був укладений кредитний договір №010/08-11/9082 (відновлювана кредитна лінія під іпотеку комерційної нерухомості) на суму 2 075 300,00 грн. із сплатою 12,5% річних. Вказані кошти в безготівковій формі були перераховані позичальнику. 25.12.2008 року, 15.10.2009 року, 07.04.2010 року та 20.09.2010 року були укладені додаткові угоди до кредитного договору № №010/08-11/9082 від 12.10.2007 року. З метою забезпечення повернення кредитних коштів та відсотків між Банком та майновим поручителем [PERSON] укладено договір іпотеки №3009 від 24.05.2007 року, згідно якого виконання позичальником своїх зобов*язань за цим договором забезпечується іпотекою нерухомості, а саме: нежитловим приміщенням загальною площею 179,00 кв.м., що знаходиться [ADDRESS], а 15.10.2009 року в іпотеку передано земельну ділянку площею 0,0057 га, що знаходиться за цією ж адресою. Вказані обставини підтверджуються копією кредитного договору №010/08-11/9082 від 12.10.2007 року, копією додаткової угоди №1 від 25.12.2008 року, копією додаткової угоди №010/08-11/9082/2 від 15.10.2009 року до кредитного договору №№010/08-11/9082 від 12.10.2007 року, копією додаткової угоди №010/08-11/9082/3 від 07.04.2010 року до кредитного договору №010/08-11/9082 від 12.10.2007 року, копією додаткової угоди №010/08-11/9082/4 від 20.09.2010 року до кредитного договору №010/08-11/9082 від 12.10.2007 року, копіями платіжних доручень №886 від 19.10.2007 року, №901 від 02.11.2007 року, №900 від 02.11.2007 року, копією договору іпотеки №3009 від 24.05.2007 року, копією додаткового договору до договору іпотеки від 16.10.2007 року, копією додаткового договору до договору іпотеки від 07.04.2010 року, копією договору іпотеки від 15.10.2009 року, розрахунками заборгованості відсотків та пені, копіями письмових вимог про усунення порушень відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», копією Державного акту про право власності на земельну ділянку та копією договору дарування приміщення, наявними в матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Суд вважає, що при розрахунках пені по вказаній справі слід застосувати позовну давність і пеня по кредиту буде складати 59 618,55 грн., а пеня по відсотках - 50 294,73 грн. Статтею 575 ЦК України передбачено вид застави - іпотека. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 4 ст. 590 ЦК України у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ч. 5 ст. 590 ЦК України якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. У відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» позичальнику ТОВ «Добряк» направлялися листи-вимоги про усунення порушення порядку, передбаченого Законом України «Про іпотеку». Згідно п. 3.1.4 договору іпотеки, у разі невиконання іпотекодавцем зобов*язань за цими договорами позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено Розділом 6 договору іпотеки. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], третя особа ТОВ «Добряк» про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. ТОВ «Добряк» у своїй позовній заяві про визнання недійсними договорів іпотеки посилається на те, що в іпотечному договорі не визначений зміст та розмір основного зобов*язання, що є порушенням пункту 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку». Однак пунктом 1.1 договору іпотеки №3009 від 24.05.2007 року та пунктом 2.1 договору іпотеки №2871 від 15.10.2009 року передбачено посилання на правочин, в якому встановлено основне зобов*язання. Не заслуговують уваги посилання позивача ТОВ «Добряк» на одну із підстав визнання вищевказаних договорів іпотеки недійсними - відсутність державної реєстрації у Державному реєстрі правочинів, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України №761 від 26.05.2004 року, такі правочини в перелік тих які підлягають державній реєстрації не входять. Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб*єктом оціночної діяльності у випадках встановлених законом або договором. В даному випадку іпотекодержатель та іпотекодавець визначили вартість предмета іпотеки за взаємною згодою як передбачено Законом України «Про іпотеку». Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Договір іпотеки є похідним договором від основного зобов*язання - кредитного договору, який є укладеним і чинним. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником зобов*язання забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання зобов*язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Законом України «Про іпотеку» визначені вичерпні випадки припинення іпотеки. В судовому засіданні не встановленні будь-які з наведених нормою закону підстав для визнання договорів іпотеки недійсними. Тому суд вважає, що в позові ТОВ «Добряк» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] про визнання недійсними договорів іпотеки - відмовити Згідно ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» слід стягнути судовий збір в сумі 3 306,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved