Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.02.2015 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконувала належним чином і станом на 15.11.2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 42 679 грн. 31 коп., а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином. На адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та підтверджену довідкою Теліжинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 232 від 18.12.2018 року, у судові засідання призначенні на 18.01.2019р., 11.02.2019р. та 12.03.2019 р. направлялися судові повістки, при цьому вказана кореспонденція повернулася до суду з поштовими відмітками «вручено особисто». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. При цьому від [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 16.02.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між сторонами договір, що підтверджується його підписом у заяві. Проте, [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором не виконувала. А тому, станом на 15.11.2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 42679,31 грн., з яких: 6084,24 грн. тіло кредиту; 2135,46 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 31951,07 грн. - нараховано пені; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2008,54 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобовязання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 16.02.2015 в розмірі 42\~679,31 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved