Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 22.02.2008 року уклали кредитнй договір № CSRKGA00000254. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 35000,00 доларів США на термін до 22.02.2013 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти, (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно банку, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № CSRKGA00000254. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. с 509, 526, І054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.07.2021 року має заборгованість - 42082,34 доларів США, яка складається з наступного: - 10075,90 доларів США - заборгованість за кредитом, (тілом кредиту); - 4348,73 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 128,33 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 27529,38 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Позивач на свій розсуд просить стягнути з відповідача частину заборгованості у сумі 4161,95 доларів США, яка складається наступного: - 4039,73 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.02.2015 р. по 06.07.2021; -122,22 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом за період з 01.02.2015 р. по 06.07.2021 р.;, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 27.08.2021 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 27.08.2021 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. 22.09.2021 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву з додатками, а також заява про застосування строків позовної давності до частини позовних вимог за період з 01.02.2015 р. по 01.08.2016 року. У своєму відзиві відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності до частини вимог. Також, відповідач подав заяву про стягнення з позивача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. з відповідними додатками. 11.10.2021 року від представника позивача надійшло до суду клопотання про відкладення судового засідання для надання додаткового часу для подання письмових пояснень та доказів, у зв`язку із чим судове засідання відкладено до 19.11.2021 року. На адресу суду 09.11.2021 року від відповідача у порядку ст. 83 ЦПК України надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів та докази направлення вказаних доказів позивачу. До клопотання відповідач приєднав копію інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № CSRKGA00000254 від 22.02.2008 року, що укладений з [PERSON] від 21.10.2021 р. № 20.10.0.0/7-211021/25551, відповідно до якої заяву [PERSON] від 21.05.2021 року про проведення реструктуризації розглянуто та [PERSON] проінформовано про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № CSRKGA00000254 від 22.02.2008 року згідно з вимогами ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті. Сума заборгованості за кредитом вважається погашеною у повному обсязі. Також, відповідачем до клопотання додано копію адресованого йому Національним банком України листа від 01.11.2021 року № 14-004/102672, в якому зазначено, що на запит Національного банку стосовно розгляду та виконання вимоги [PERSON] , банк проінформував, що після отримання повного пакету документів від [PERSON] банком була проведена реструктуризація, заборгованість по кредитному договору № CSRKGA*****54 від 22.02.2008 року відсутня та 11.10.2021 року договір закрито. Банк повідомив, що поштою відправлено відповідний лист № 20.10.0.0/7-211021/25551 за результатами проведення реструктуризації. У зв`язку із вищевказаним клопотанням відповідача, судом 22.11.2021 року надіслано запит до позивача щодо надання інформації про стан заборгованості [PERSON] по кредитному договору № CSRKGA00000254 від 22.02.2008 року, у зв`язку із чим судове засідання відкладено до 17.12.2021 року, проте станом на 17.12.2021 року відповідь на запит суду не надійшла. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 і ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Нормами частин 1, 2 статті 83\~ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на загальних зборах акціонерів від 30.04.2009 р. проведено державну реєстрацію вказаних змін. Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк». Судом встановлено, що між ЗАТ КБ Приватбанк та [PERSON] 22.08.2008 року укладено кредитний договір № CSRKGA00000254, згідно з яким банк зобов`язався надати позичальнику 35000,00 доларів США на споживчі цілі, а також 2125,00 доларів США на сплату майбутніх страхових платежів на строк до 22.02.2013 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів. Для виконання вказаного договору банк відкриває позичальнику рахунок № [NUMBER] . На підтвердження позовних вимог позивачем до суду надано копію кредитного договору № CSRKGA00000254 від 22.02.2008 року, заяву [PERSON] на видачу готівки від 22.02.2008 року на суму 35000,00 доларів США, розрахунок заборгованості за кредитним договором від 22.02.2008 року станом на 06.07.2021 р., що складається з : 10075,90 доларів США - заборгованість за кредитом, (тілом кредиту); -4348,73 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 128,33 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 27529,38 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а всього 42082,34 доларів США. У відповідності до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З наданих відповідачем доказів вбачається, що станом на 21.10.2021 року його заборгованість за кредитним договором № CSRKGA00000254 від 22.02.2008 року вважається погашеною у повному обсязі, інших доказів існування на момент розгляду справи заборгованості у позивача за вказаним кредитним договором позивачем суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів заявлені позовні вимоги та у позові слід відмовити. Відповідачем подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу з позивача у розмірі 1000,00 грн. До вказаної заяви позивач долучив договір про надання правничої допомоги від 17.09.2021 року, який укладено між ним та адвокатом Петренком О.В., акт виконаних робіт від 21.09.2021 року, детальний опис робіт, наданих адвокатом та їх вартість, квитанцію № 21/09/21-1 від 21.09.2021 року, відповідно до якої [PERSON] сплатив адвокату Петренку О.В. 1000,00 грн. за надані юридичні послуги. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, враховуючи складність справи, кількість судових засідань у справі,

Outcome: approved