Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У позовній заяві Позивачка просила: - стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.03.2014р. у [PERSON] та [PERSON], які не перебували у зареєстрованому шлюбі, народився син - [PERSON], який на теперішній час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Водночас Відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини, всі витрати по вихованню, утриманню, [PERSON], повністю фінансує Позивачка. Окрім того, Позивач зазначила, що ціни на всі види товарів та послуг підвищуються, а зарплати та пільги залишаються незмінними, вона на даний час безробітна та не має стабільного доходу, навчається у вищому навчальному закладі, їй потрібна матеріальна допомога Відповідача на утримання дитини. Оскільки, домовитися про добровільну сплату аліментів у сторін не виходить, Позивачка звернулася з даним питанням до суду та вважає за доцільне стягнути з Відповідача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. В судовому засіданні Позивачка пояснила, що щомісячно вона вимушена купувати дитині дитяче харчування, підгузники ліки та одяг. Вона хоч і отримує соціальну допомогу на утримання дитини в розмірі 860,00 грн. та цих коштів не вистачає, так як на дитину вона в середньому витрачає близько 2 500,00 грн. на місяць, тому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, представника до суду не направив, заперечень проти позову не подав. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення Позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що 29.03.2014р. у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] (актовий запис №754), що підтверджується Свідоцтвом про народження від 17.04.2014р., виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якому зазначено в графі «мати»: [PERSON], «батько» - [PERSON] (а.с.5). Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Судом встановлено, що Позивачка разом з сином проживають за адресою: [ADDRESS]. Крім того, судом встановлено, що Позивачка навчається на заочній формі навчання у Вищому навчальному закладі «Університет економіки та права «Крок», що підтверджується договором (а.с.21,22). Згідно пояснень Позивачки, наданих у судовому засіданні, витрати на утримання та розвиток дитини в середньому складають 2 500,00грн. на місяць. Відповідач участі у матеріальному утриманні дитини не бере, хоча настільки їй відомо, інших дітей у нього на утриманні не має. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Окрім того, судом враховано пояснення Позивачки, надані у судовому засіданні, згідно з якими у Відповідача на даний час немає інших осіб на утриманні. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення Позивачки до суду є 02 березня 2015р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та саме ця дата вказана на конверті в якому надійшов позов до суду (відтиск печатки «Укрпошти») (а.с.7). Під час розгляду справи, Відповідачем не було надано суду документів, які б підтверджували його офіційне працевлаштування, розміру доходу, наявність на утриманні інших осіб. пояснень або заперечень по суті позовних вимог та інших відомостей, які могли б мати значення для вирішення справи. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на:- дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень Суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що в інтересах дитини позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивачки на утримання [PERSON] в щомісячному розмірі у твердій грошовій сумі - 1 000,00грн., що складає приблизно 1 прожитковий мінімуми на дитину віком до 6років. Крім того, відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), Відповідач зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі 243,60грн. в дохід держави. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-184, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved