Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач, Банк) звернулось до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором у розмірі 65 996,60 грн (а.с.66-68). Також Банк просить стягнути з відповідача судові витратив розмірі 2102 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до Банку та підписав заяву б/н від 01.02.2010, за якою отримав від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 500 грн у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5200 грн. В порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та положень Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які разом із заявою складають між Банком та відповідачем Договір про надання банківських послуг, що підтверджуються підписом останнього у Заяві, відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 12.03.2020 дорівнює 65 996,60 грн, а саме: 36 135,50 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14 011,28 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 12 230,93 грн - нарахована пеня; 500 грн- штраф (фіксована частина); 3 118,89 грн - штраф (процентна складова). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.04.2020 провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб (а.с.72). Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення судом заочного рішення, клопотання про відкладення судового засідання не надіслано. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить судове засідання по справі проводити за його відсутності та зазначає, що факт взяття кредиту визнає, до збільшення процентів він кредит сплачував, а після - забракло коштів; позовні вимоги визнає, окрім частини щодо стягнення штрафів. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 01.02.2010 відповідачем заповнена Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», за змістом якої він висловив згоду на укладення договору з банком шляхом отримання кредитної картки та погодився, що заява, разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.38). Також відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» в якій визначені, зокрема базова % щомісячна ставка, строк внесення щомісячних платежів, порядок нарахування пені, комісії та штрафів (а.с.39). До позову банком додані умови та правила надання банківських послуг (а.с.40-45) також додані внесені зміни в договірну базу по платіжним картам, договірну базу по споживчому кредитуванню та в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозиту) (а.с.46-49). Відповідно до довідки Банку відповідачу в межах підписаного кредитного договору №б/н було видано кредитні картки [NUMBER] терміном дії 12/13 (дата відкриття 17.12.2009), [NUMBER] терміном дії 01/16 (дата відкриття 04.05.2012), [NUMBER] терміном дії 10/19 (дата відкриття 30.10.2015), 5168755626286401 терміном дії 10/19 (дата відкриття 22.01.2016) (а.с.37). Відповідно до довідки Банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача (договір б/н), останньому було встановлено максимальний кредитний ліміт 5200 грн., який з 01.02.2019 став дорівнювати 0 (а.с.36). З виписки по рахунку на ім`я відповідача за договором № б/н станом на 16.03.2020 за період з 01.02.2010 по 01.03.2020 відповідач користувався кредитними коштами Банку(а.с.27-35). Станом на 12.03.2020 заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.02.2010 дорівнює 65 996,60 грн, з яких: 36135,50 грн - заборгованість за тілом кредита; 14011,28 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 12 230,93 грн - заборгованість по пені, 3 618,89 грн - заборгованість по судовим штрафам (а.с.6-26). Вирішуючи заявлений спір, суд виходить з таких норм права. Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону відповідач зобов`язання за укладеним ним з Банком договором (заявою-анкетою та довідкою про умови кредитування) належним чином не виконав, що визнано відповідачем, у зв`язку з чим станом на 12.03.2020 за даними виписки з карткового рахунку відповідача, яка є регістром аналітичного обліку, тобто внутрішнім первинним документом банку, а отже належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом по справі, утворилась сума заборгованості: 36 135,50 грн - заборгованість за тілом кредита; 14 011,28 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України; 12 230,93 грн - заборгованість по пені, всього 62377,71 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Спірна сума штрафу за порушення умов договору в розмірі 3618,89 грн (500 грн + 3 118,89 грн) стягненню з відповідача не підлягає, враховуючи, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, отже їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Наведене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15. Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позивач звернувся з позовом про стягнення 65 996,60 грн, задоволено позов в сумі 62 377,71 грн, що складає 95%; судовий збір сплачений позивачем при подачі позову, дорівнює 2102 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 1997 грн (95% від 2102 грн).

Outcome: partial