Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

В березні 2013 року Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] нарахування за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] (площа, яка опалюється складає 17,70 кв.м.) та являються споживачами теплової енергії. Відповідачі, порушуючи чинні законодавчі та нормативні акти не вносять плату за користування тепловою енергією, в результаті чого за період з 01.11.2009 р. по 01.02.2013 р. утворилась заборгованість в сумі 4349,26 грн. До суми заборгованості за несвоєчасну сплату нараховані: 3 % від простроченої суми у розмірі 234,95 грн. та інфляційні витрати у сумі 173,75 грн., усього заборгованість складає 4757,96 грн. Однак до теперішнього часу споживачі у добровільному порядку вказану суму боргу не сплатили, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивачем було подано заяву про видачу судового наказу в Іллічівський районний суд. Ухвалою суду від 11.09.2012 року судовий наказ було скасовано за заявою відповідачів, у зв'язку з чим ККП «Маріупольтепломережа» було вимушене звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за користування тепловою енергією в розмірі 4349,26 грн., 3 % від простроченої суми у розмірі 234,95 грн., інфляційні витрати у сумі 173,75 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Заочним рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 12 квітня 2013 року задоволено позов КП «Маріупольтепломережа» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за використання теплової енергії у розмірі 4349,29 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 234,95 грн., інфляційні витрати у сумі 173,75 грн. та судовий збір у розмірі 57,35 грн. з кожного. Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 21 липня 2014 року скасоване заочне рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 12 квітня 2013 року по справі за позовом комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. Під час розгляду справи, представник позивача збільшив позовні вимоги і остаточно просив стягнути з відповідачів на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 6700 гривень 58 копійок за період з серпня 2006 року по жовтень 2014 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Згідно частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно розрахунку, наданого позивачем, за користування гарячим водопостачанням, за період з серпня 2006 року по жовтень 2014 року відповідачам нараховано 6214 гривень 72 копійки. За користування центральним опаленням, за період з серпня 2006 року по жовтень 2014 року відповідачам нараховано 4215 гривень 06 копійок. За період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року, за користування тепловою енергією, відповідачами сплачено 3729 гривень 19 копійок. Загальна заборгованість відповідачів за користування тепловою енергією складає 6700 гривень 58 копійок. Починаючи з 18 грудня 2004 року [PERSON] неодноразово зверталася до житлово-експлуатаційного підприємства із скаргами на пошкодження труб гарячого водопостачання і на відсутність гарячої води. Згідно акту, складеного комісією та затвердженого начальником житлово-експлуатаційної дільниці № 2 житлово-експлуатаційного підприємства Іллічівського району 26 жовтня 2006 року, в квартирі, за адресою: [ADDRESS] немає гарячого та холодного водопостачання через забиття труб квартирної розводки. Згідно акту № 417 від 19 лютого 2009 року складеного представником КП «МПУ ВКГ», проведеною перевіркою встановлено, що в квартирі, за адресою: [ADDRESS] трубопровід прогнив, крани скручені, води в квартирі немає, туалет не працює і труба розбита. Згідно акту б/н від 18 лютого 2010 року складеного представником КП «МПУ ВКГ», проведеною перевіркою встановлено, що в квартирі, за адресою: [ADDRESS] води немає, ввід обрізаний. Згідно акту б/н від 27 січня 2012 року складеного представником КП «МПУ ВКГ», проведеною перевіркою встановлено, що в квартирі, за адресою: [ADDRESS] води немає, зі слів сусідів абонент воду бере на дачі і купує в магазині. Згідно акту обслідування від 22 серпня 2012 року складеного представниками ККП «Маріупольтепломережа», на момент обслідування квартири, за адресою: [ADDRESS] гаряча вода демонтована (обрізана). Стан квартири не жилий. Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно статей 10, 60 кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду жодних доказів наявності договору з відповідачами про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. З аналізу норм статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» випливає, що особа зобов'язана сплачувати лише за спожиті нею житлово-комунальні послуги. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що у спірний період з серпня 2006 року по жовтень 2014 року відповідачі не користувалися послугами з гарячого водопостачання, і за відсутності договору між сторонами про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у відповідачів не виникло зобов'язань перед ККП «Маріупольтепломережа» по оплаті послуг з гарячого водопостачання, отже, вимога позивача про стягнення боргу у розмірі 6214,72 грн. за користування гарячою водою в цій частині є безпідставною і задоволенню не підлягає. Щодо нарахування боргу з централізованого опалення, то таке сплачується, виходячи з площі квартири. Оскільки послуга з централізованого опалення надається ККП «Маріупольтепломережа» і фактично приймається відповідачами, тому вимога позивача про стягнення з відповідачів боргу в цій частині, підлягає задоволенню. Визначаючи суму заборгованості, що підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Виходячи з розрахунку, наданого позивачем, за користування центральним опаленням, за період з серпня 2006 року по жовтень 2014 року відповідачі мали сплатити 4215 гривень 06 копійок. За цей період відповідачі фактично сплатили 3729 гривень 19 копійок. Отже, стягненню з відповідачів, в якості заборгованості за користування центральним опаленням, підлягає різниця між нарахованою та фактично сплаченою сумами, що складає 485 гривень 87 копійок. Згідно частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок. Оскільки, позов підлягає частковому задоволенню, то і судові витрати, понесені позивачем, мають бути стягнені з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд виходить з наступних розрахунків: 485,87 грн. х 100% / 7600,58 грн. = 7,25%; 229,40 грн. х 7,25% = 16,63 грн.

Outcome: partial