Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором № DNU0GK08441520 від 28.08.2007 року у розмірі 17014,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 135947,73 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № DNU0GK08441520 від 28.08.2007 року відповідачка 28.08.2007 року отримала кредит у розмірі 7840,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.08.2037 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за Кредитним договором відповідачка станом на 18.02.2013 року має заборгованість у розмірі 17014,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 135947,73 грн. Пізніше представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором № DNU0G208441520 від 28.08.2007 року у розмірі 17014,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 135947,73 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Дементьєва О.М. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, при цьому посилалася на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного позову та просили відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів того, що [PERSON] отримувала кредитні кошти у розмірі 7840,00 доларів США. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні було встановлено, що 28 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір № DNU0G208441520, згідно п. 7.1 якого Банк зобов'язався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 28.08.2007 року по 28.08.2037 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 7840,00 доларів США на наступні цілі: проплата авансу за квартиру, що знаходиться за адресою: Автономна [ADDRESS], шляхом перерахування відповідно до п. 1.2, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0.00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного Договору (а.с.9-12). Відповідачка та її представник не заперечували факту щодо укладання вищевказаного договору між Банком та [PERSON] Згідно з вимогами п. 7.2 вищевказаного Кредитного договору № DNU0G208441520 від 28.08.2007 року, для виконання даного договору Банк мав відкрити Позичальникові: рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитними угодами № DNU0G208441520 від 28.08.2007 року та № DNL0G208441520 від 28.08.2007 року. Представник позивача в судовому засіданні вказала, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 7840,00 доларів США, що підтверджується ордером розпорядження № 1 від 28.08.2007 року (а.с.13). Разом з тим, відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували факт отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 7840,00 доларів США у будь-якій формі, тобто ані в касі банку ані шляхом перерахунку на рахунок відповідачки, остання не отримувала суму у розмірі 7840,00 доларів США. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, згідно ордеру розпорядження № 1 від 28.08.2007 року, на який посилається представник позивача, як на підставу отримання відповідачкою суми кредиту передбаченої кредитним договором (а.с.13) - була перерахована сума у розмірі 7840,00 грн. на рахунок [NUMBER]. Проте, згідно п. п. 7.1, 7.2 спірного договору, Банком повинна була бути перерахована сума у розмірі 7840,00 доларів США, а ні 7840,00 грн. та вказана сума повинна була бути перерахована на рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитними угодами № DNU0G208441520 від 28.08.2007 року та № DNL0G208441520 від 28.08.2007 року, але позивачем кошти у розмірі 7840,00 грн., з незрозумілих підстав, були перераховані на рахунок [NUMBER], що суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору від 28.08.2007 року. Позивачем не надані докази щодо погодження з відповідачкою перерахування кредитних коштів на інший рахунок ніж вказаний в п. 7.2 Кредитного договору № DNU0G208441520 від 28.08.2007 року. Крім того, вищевказаний ордер розпорядження № 1 від 28.08.2007 року не містить підпису відповідачки про підтвердження отримання нею таких коштів. Таким чином, позивачем не були надані суду належні, у встановленому законом порядку, докази того, що ним були надані [PERSON] кредитні кошти у розмірі 7840,00 доларів США. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed