Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом в суд про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 29 715,67 гривень за кредитним договором № б/н від 06.09.2010 року та судові витрати у розмірі 1921,00 гривень. З позовної заяви вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.09.2010 року, [PERSON] 06.09.2010 року отримала кредит у розмірі 9000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких [PERSON] при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Станом на 20.01.2019 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 29 715,67 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 29 715,67 гривень за кредитним договором № б/н від 06.09.2010 року та судові витрати у розмірі 1921,00 гривень. 12 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань. 06.09.2010 року [PERSON] уклала договір з АТ КБ «Приватбанк», відповідно до укладеного договору № б/н від 06.09.2010 року, [PERSON] 06.09.2010 року отримала кредит у розмірі 9000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких [PERSON] при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Станом на 20.01.2019 року [PERSON] має заборгованість у розмірі - 29 715,67 гривень, яка складається з наступного: -16 313,63 гривень - нараховано відсотків за користування кредитом; - 11 510,82 гривень - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: -500,00 гривень - штраф (фіксована частина); -1391,22 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України(штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевиплати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п.2.1.1.5.7 Договору, позичальник зобов'язується слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення Овердрафту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. З метою недопущення застосування накладення на [PERSON] подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] в користь АТ КБ «ПриватБанк» пені, нарахованої у розмірі 11 510,82 гривень - слід відмовити. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] неналежно виконувались зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість по даному кредитному договорі. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобов'язань та сплати відсотків за користування позикою, а також штрафних санкцій, як це передбачено умовами кредитного договору.

Outcome: approved