Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.02.2011 р. в розмірі 125817,98 грн станом на 04.11.2018 року, яка складається з наступного: 41883,10 грн тіло кредиту, 16954,38 грн проценти за користування кредитом, 66980,50 грн пеня за період з 10.02.2011 року по 01.06.2018 року. Вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 10.02.2011 р., відповідно до якого [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна». 01.04.2015 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підписавши заяву від 10.02.2011 року підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, заборгованість не погасила. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача. Ухвалою суду від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 05.07.20119 року вирішено повторно витребувати з ПАТ КБ «Приватбанк» докази. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності та за відсутності відповідача, проти позовних вимог заперечують в повному обсязі з підстав, що зазначені відзиві на позовну заяву, просять відмовити у задоволенні позовних вимог. 13.01.2020\~року представник\~позивача через\~канцелярію суду\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~зазначив,\~що відповідач\~ [PERSON] \~позовні вимоги\~не визнає\~повністю,\~виходячи з\~наступного.\~Так,\~представник позивача\~вважає,\~що Умови\~та Правила\~надання банківських\~послуг АТ\~КБ «ПриватБанк»,\~згідно з\~якими банк\~самостійно може\~встановлювати та\~змінювати кредитний\~ліміт та\~умови кредитування\~клієнтів відповідачем\~не підписувались,\~цей документ\~ не\~містить також\~дати його\~підписання представником\~позивача.\~Не встановлено\~підтверджень того,\~що ці\~Умови та\~Правила були\~додатком до\~підписаної нею\~анкети-заяви.Витяг з\~Тарифів обслуговування\~кредитної картки\~«Універсальна» не\~містить підпису\~позичальника,\~не датований\~як документ.Таким чином,\~представник позивача\~вважає,\~що Умови\~та Правила\~надання банківських\~послуг АТ\~КБ «ПриватБанк»,\~а також\~Витяг з\~Тарифів обслуговування\~кредитних карт\~«Універсальна» не\~можна вважати\~складовими частинами\~укладеного між\~відповідачем та\~позивачем кредитного\~договору.Така ж правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Крім того,\~представник відповідача\~зазначив,\~що невід`ємною\~частиною кредитного\~договору згідно\~з пунктами\~2.1.1.2.,\~2.1.1.12.13\~витягу з\~Умов та\~Правил є\~Пам`ятка\~клієнта,\~яка видається\~позичальнику,\~визначає,\~зокрема умови\~кредитування,\~вид кредитної\~картки.\~Така пам`ятка\~у матеріалах\~справи відсутня,\~відповідачем не\~підписувалась.У заяві позичальника від 10 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена, сума ліміту за картковим рахунком не визначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Представник позивача про дату розгляду справи повідомлений належним чином, разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Крім того, 24.01.2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку із чим підписала заяву від 10.02.2011 р., відповідно до якої отримала кредитну картку «Універсальна». 01.04.2015 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладання договору\~між позивачем\~та відповідачем\~було здійснено\~за принципом\~договору приєднання,\~а саме,\~підписанням заяви\~позичальник приєднується\~до запропонованих\~банком Умов\~та Тарифів.\~Відповідачем було\~підписано заяву\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг.У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua:https://client-bank.privatbank.ua,\~Тарифами банку,\~які разом\~з цією\~заявою складають\~Договір банківського\~обслуговування.\~Окрім цього,\~у заяві\~зазначено що\~Відповідачу було\~надано для\~ознайомлення Умови\~та правила\~в письмовому\~вигляді,\~для ознайомлення,\~що засвідчується\~власним підписом\~в Заявці\~про приєднання.Підписавши заяву\~Банк та\~клієнт приєднуються\~і зобов`язуються\~виконувати умови,\~викладені в\~Умовах та\~Правилах надання\~банківських послуг,\~Тарифах банку\~-\~Договорі банківського\~обслуговування в\~цілому.Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Представник позивача зазначив, що з наданої суду виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, а саме отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, крім того, відповідач частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує надання банком кредитного ліміту та його використання відповідачем. Крім того, Умовами та правилами надання банківських послуг чітко передбачено підстави та умови сплати пені, неустойки, штрафів та відсотків. Зважаючи, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про її обізнаність про умови кредитування, суд не може брати до уваги посилання відповідача на те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст.\~638\~та ст.\~1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 10.02.2011 року відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях\~ст. 634 ЦК України. Як вбачається з позовної заяви, підписавши заяву від 10.02.2011 р., [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна». 01.04.2015 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито кредитний картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконувала, в зв`язку з чим станом на 04.11.2018 року виникла заборгованість на загальну суму 125817,98 грн, яка складається з наступного: 41883,10 грн тіло кредиту, 16954,38 грн проценти за користування кредитом, 66980,50 грн пеня за період з 10.02.2011 року по 01.06.2018 року. Статтями\~12,\~13,\~81\~та\~83 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~статей 626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із\~частиною першою\~статті 633\~ЦК України публічним\~є договір,\~в якому\~одна сторона\~ підприємець\~взяла на\~себе обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 10 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути суму відсотків за користування кредитними коштами та пеню за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 10 лютого 2011 року, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку а також на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та провила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Таким чином, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню частина перша статті 634\~ЦК України щодо договору приєднання, так як Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися банком за період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо надання кредиту відповідачу, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, тощо. Таким чином суд вважає, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені позову у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасну сплату кредиту через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті в анкеті-заяві від 10 лютого 2011 року, оскільки Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. В той же час, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості за наданим кредитом (а.с.6-11), виписки по рахунку [PERSON] (а.с.100-111, 154-161), дійшов висновку, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, здійснюючи трати, та сплачуючи заборгованість за кредитом. Так, з розрахунку заборгованості станом на 31.05.2015 року вбачається, що на вказаний період відповідач належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, і станом на 31.05.2015 року мала заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3639,89 грн. (а.с.6-7). Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 року і по 04.11.2018 року (а.с. 8-11), що наданий банком, за вказаний період відповідачем було витрачено кредитних коштів на загальну суму 213900,30 грн (стовпчик № 3 в розрахунку заборгованості), а внесено коштів на погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 175657,09 грн (стовпчик № 18 в розрахунку заборгованості). Таким чином, за вказаний період відповідач не повернув позивачеві кредитні кошти (тіло кредиту) на загальну суму 38243,21 грн (213900,30 грн - 175657,09 грн = 38243,21 грн) Таким чином, з моменту укладення договору і до 04.11.2018 року відповідач використав, але не повернув позивачеві кредитні кошти (тіло кредиту) на загальну суму 41883,10 грн. (38243,21 грн (борг за період з 01.06.2015 по 04.11.2018) + 3639,89 грн (борг станом на 31.05.2015) = 41883,10 грн). Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти за тілом кредиту в добровільному порядку позивачу не повернуті, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 41883,10 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 639,50 грн. (33,29 % від 1921 грн.).

Outcome: partial