Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що потерпілому внаслідок ДТП була завдана майнова шкода у вигляді пошкодження транспортного засобу Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб потерпілого був застрахований в АТ «СТ «ІНГО відповідно до Договору добровільного страхування майна. На виконання умов Договору каско позивач здійснив виплату відшкодування на користь потерпілого в розмірі 144470 грн. Після виплати страхового відшкодування за Договором КАСКО, позивач отримав право вимоги до відповідача та його страхової компанії, в межах виплаченого ним страхового відшкодування для потерпілого. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором страхування № 310591346.19 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків від 03.05.2019 укладеним між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» від імені якого діє начальник управління [PERSON] та [PERSON] , останнім застраховано належний йому транспортний засіб VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з копією повідомлення про випадок № 2090360 від 02.09.2019, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» повідомило про настання страхового випадку, а саме пошкодження переднього бамперу - вм`ятина, та крепіж бампера, номерного знаку, решітки бамперу транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.09.2019 року справа № 428/10199/19 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З даної постанови вбачається, що 30.08.2019 року о 16-50 год. в м. Сєвєродонецьку, по пр. Центральному, [PERSON] керуючи транспортним засобом Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом створив перешкоду транспортному засобу Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , а саме рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом, чим спричинив механічні пошкодження транспортних засобів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні [PERSON] визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з рахунком на оплату №5274 від 23.04.2020 матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , склав 14470 грн. Згідно з страховим актом № 2496399, позивачем визначено розмір страхового відшкодування АТ «Страхова компанія «ІНГО» в розмірі 14470 грн. АТ «СК «ІНГО» виплатило ТОВ «УКРПРОМХИМРЕСУРС», в якості страхового відшкодування 14470 грн. Як зазначено позивачем в позовній заяві майнову шкоду на користь позивача, було відшкодовано в повному обсязі страховою компанію відповідача - АТ «СК « ІНГО», а саме в розмірі 14470 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачем страхувальнику завданої матеріальної шкоди в порядку регресу. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абз. «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач 30.08.2019 року о 16-50 год. в м. Сєвєродонецьку, по просп. Центральний, буд. 53 [PERSON] керуючи транспортним засобом Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом створив перешкоду транспортному засобу Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , а саме рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом, чим спричинив механічні пошкодження транспортних засобів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказані обставини встановлені постановою суду та не підлягають доказуванню. Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована АТ «Страхова компанія «ІНГО», яка згідно із зобов`язаннями, взятими на себе відповідно до договору добровільного страхування №310591346.19 від 03.05.2019, відшкодувала потерпілій особі страхове відшкодування у сумі 14470 грн., внаслідок чого відповідно до наведених вище норм закону набула права регресної вимоги до відповідача [PERSON] . Разом з тим, на виконання умов договору №310591346.19 страхова компанія відповідача - АТ «Страхова компанія «ІНГО» відшкодувала [PERSON] майнову шкоду в розмірі 14470 грн. Отже, майнова шкода, заподіяної АТ «Страхова компанія «ІНГО», у розмірі 14470 грн., підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 5960 від 12.03.2021 про сплату судового збору у загальній сумі 2270 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved