Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

В березні 2014 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. В подальшому надав уточнений позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в якому вказував, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дівчинки - [PERSON] [INFO] померла. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням, не утримує доньку матеріально. [PERSON] на тривалий час залишає [PERSON] без належного нагляду на інших осіб, на профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до малолітньої не реагує, навпаки письмово відмовився від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вказані обставини, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої, передавши її для подальшого влаштування та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 20 березня 2014 року Вознесенському міжрайонному прокурору Миколаївської області надано дозвіл на вступ до участі в справі. Ухвалою суду від 31 березня 2014 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог залучено службу у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи є його особиста заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав визнає повністю, думку щодо вимог про стягнення аліментів не висловив. Представник третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації Грабар О.М. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважаючи його обгрунтованим. Представник третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі представника позивача, відповідача та представника третьої особи, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про обставини, які підлягають з'ясуванню. Також суд, враховуючи вік та стан розвитку малолітньої [PERSON], вважав недоцільним заслуховувати її думку з приводу позову. Заслухавши пояснення представника третьої особи - служби у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації Грабар О.М., думку представника Вознесенської міжрайпрокуратури Павлова М.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дівчинки - [PERSON] [INFO] померла. Разом з тим, як вбачається з письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 8-10, 14-17, 25, 62, 76-77), відповідач, який за місцем проживання характеризується негативно, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, а саме не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням, не утримує доньку матеріально. [PERSON] на тривалий час залишає [PERSON] без належного нагляду на інших осіб, на профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до малолітньої не реагує. [PERSON] не надав суду жодних доказів наявності поважних причин для невиконання таких обов'язків в минулому та доказів, що свідчать про бажання виконувати ці обов'язки в майбутньому. Навпаки в матеріалах справи міститься його письмова та нотаріально посвідчена заява, що свідчить про його відмову від виконання батьківських обов'язків та згоду на позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Аналогічно статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 25 лютого 2014 року, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, оскільки це буде відповідати інтересам останньої. Відповідно до вимог ч.ч. 4-5 ст. 167 СК України в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини, мають за їхньою заявою баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Тому, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо близьких родичів дитини, які б могли за віком, станом здоров'я, матеріальним становищем, моральними якостями виконувати функції опікуна, а також виявили бажання виконувати такі функції, вона підлягає передачі органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Разом з тим, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Положення ч. 2 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Ст.ст. 181 та 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність на утриманні платника інших осіб, тощо (ст. 182 СК України). Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, зокрема стан здоров'я [PERSON], її матеріальне становище, а також відсутність в матеріалах справи жодних доказів, що б вказували на неможливість відповідача матеріально утримувати доньку або могли вплинути на розмір аліментів в сторону їх зменшення, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З врахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн. (243,60 грн. - позбавлення батьківських прав + 243,60 грн. - стягнення аліментів).

Outcome: approved