Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 08 листопада 1988 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вул. Крупська, № 27 в с. Тарасівці Новоселицького району. Спадщину після її смерті як спадкоємець за заповітом прийняла його мати [PERSON], яка померла 22 серпня 2011 року. Після її смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння. Він як спадкоємець за законом після смерті свої матері своєчасно прийняв спадщину. Однак, оскільки при житті спадкодавець [PERSON] не зареєструвала отримане свідоцтво про право на спадщину по заповіту після смерті [PERSON], він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 1988 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке належало їй на підставі довідки Тарасовецької сільської ради Новоселицького району № 611 від 05 липня 1989 року та було зареєстровано в погосподарській книзі сільської ради № 16 під особовим номером № 1418. Спадщину за заповітом після її смерті прийняла [PERSON] на імя якої 07 липня 1989 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане домоволодіння. З довідки Тарасовецької сільської ради Новоселицького району № 156 від 25 січня 2012 року вбачається, що домоволодіння, яке зареєстровано в погосподарській книзі сільської ради № 16 під особовим номером № 1418 розташовано по вул. Крупська, № 27 в с. Тарасівці Новоселицького району. Після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] продовжила жити у вказаному домоволодінні до дня своєї смерті 22 серпня 2011 року, що підтверджується наявною у матеріалах спадкової справи довідкою Тарасовецької сільської ради Новоселицького району № 3462 від 30 серпня 2011 року. Однак, як вбачається з довідки Новоселицького КБТІ померла [PERSON] при житті не зареєструвала право власності на вказане домоволодіння. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все домоволодіння, яке розташовано по вул. Крупська, № 27 в с. Тарасівці Новоселицького району, до складу якої входить житловий будинок та господарські споруди побудовані до 1987 року відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Тарасовецькій сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З свідоцтва про народження серії V-УР 1323762 від 18 листопада 1965 року вбачається, що позивач [PERSON] є сином спадкодавці [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом 1 черги своєчасно прийняв позивач, звернувшись протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у звязку із смертю спадкодавця [PERSON] та відсутністю за нею зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті [PERSON], спадщину після її смерті прийняв своєчасно, інших спадкоємців немає та відповідач позов визнав, то право власності на домоволодіння слід визнати за ним в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved