Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення зі спадкоємця [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 14.08.2008 у розмірі 6784 грн. 69 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] 14.08.2008 укладено кредитний договір шляхом підписання нею анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. На виконання умов зазначеного договору [PERSON] відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 3000 грн., який в подальшому збільшився до 6500 грн., а також для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримала кредитну картку. Шляхом підписання зазначеної анкети-заяви остання підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які діяли станом на момент підписання анкети-заяви. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконувала, заборгованість не погасила. [PERSON] [INFO] померла і її спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 09.11.2018 до 09.05.2019. Спадкоємцем, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачка [PERSON] . Протягом шести місяців з дня, коли позивач дізнався про відкриття спадщини, 26.06.2020 позивачем до Знам`янської міської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора та 14.07.2020 отримано відповідь, згідно з якою спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Позивач вважає, що відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини відповідачка не відмовилася від спадщини. До відповідачки 11.10.2020 було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачкою вимоги позивача задоволені не були. Станом на день смерті [PERSON] її заборгованість перед позивачем за вказаним вище кредитним договором становить 6784 грн. 69 коп. Оскільки відповідачка, як спадкоємець, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку, тому позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представником відповідачки подано відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що при підписанні договору банк не повідомив [PERSON] про його умови, а тому вважає, що договір є несправедливим згідно з ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, з моменту виникнення заборгованості банк жодного разу не повідомляв відповідачку про наявність такого боргу, намагаючись таким чином збільшити суму заборгованості. Крім того вказує, що позивачем порушені строки позовної давності при зверненні до суду з вимогою про стягнення кредитної заборгованості, оскільки строк дії картки сплив у вересні 2011 року, а також при нарахуванні [PERSON] пені та інших штрафних санкцій. Також зазначає, що позивач був обізнаний про смерть позичальника, однак звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора від 29.05.2020, чим пропустив встановлений ст.1281 ЦК України строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців. Представником позивача подано відповідь на відзив, у якому вказує, що відповідачка не повідомляла позивача про смерть позичальника. Банку стало відомо про смерть [PERSON] лише 29.05.2020, а 26.06.2020, тобто у встановлений ст.1281 ЦК України строк, банк звернувся до нотаріальної контори з претензією до спадкоємців боржника. Доказів того, що позивачу стало відомо про смерть позичальника в іншу дату, відповідачкою не надано, а тому вказаний строк звернення з вимогою до спадкоємців позивачем не пропущено, пред`явлення позову до спадкоємців є фактичним пред`явленням кредиторських вимог. Що стосується несправедливих умов договору, то шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 14.08.2008 [PERSON] підтвердила, що вона повністю ознайомлена та погодилася з такими Умовами, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, а також зобов`язалася їх виконувати, тобто [PERSON] була повністю проінформована про умови укладеного нею договору. Зазначене спростовує те, що договір є несправедливим, адже сторони досягли всіх умов, що засвідчили власними підписами. Крім того, [PERSON] протягом тривалого часу частково виконувала зобов`язання за кредитним договором, що також свідчить про згоду з його умовами. Також вказує, що твердження відповідачки про незнання наявності боргу є необгрунтованими, оскільки Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту. Що стосується строків позовної давності, то представник позивача вказує на те, що по даному кредитному договору [PERSON] було перевипущено нову кредитну картку терміном дії до 01/20, з даним позовом позивач звернувся до суду 15.02.2021. У зв`язку з цим вважає, що позивачем дотримано строк позовної давності при зверненні до суду. Представником відповідачки подані заперечення на відповідь на відзив, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Крім того, відхиляє доводи представника позивача щодо своєчасного пред`явлення вимог до спадкоємця, оскільки [PERSON] , яка займалася похованням [PERSON] , особисто повідомила працівників АТ «Приватбанк», філія якого знаходиться в м.Знам`янка, про смерть позичальника і зазначений факт нею буде підтверджений в судовому засіданні. Представником позивача подані пояснення, аналогічні викладеним у відповіді на відзив. Також до пояснень додані відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майна (інформаційна довідка №271203181 від 19.08.2021), з яких вбачається, що на час смерті позичальника за нею було зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Крім того, представник позивача у поясненнях на підтвердження своєчасного, відповідно до ст.1281 ЦК України, строку пред`явлення вимог до спадкоємця, просив долучити до матеріалів справи знімок з екрану з Банківського комплексу Єдина клієнтська База, з якого вбачається, що 27.11.2018 об 11:48:26 у Банку був доданий та прикріплений документ, а саме копія документу про смерть, стосовно смерті позичальника [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та поясненнях. Відповідачка та її представник в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. При цьому наголосили на тому, що позивачем пропущено встановлений законом строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, оскільки про смерть позичальника банк дізнався 27.11.2018. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є троюрідною сестрою відповідачки. Оскільки після смерті [PERSON] у ДТП її донька [PERSON] перебувала у лікарні, тому похованням [PERSON] та вирішенням питань щодо її кредитних зобов`язань займалася вона. Після отримання у РАГСі свідоцтва про смерть [PERSON] вона неодноразово зверталася до відділення АТ КБ «Приватбанк», що знаходиться в м.Знам`янка, з повідомленням про смерть позичальника з метою припинення нарахування боргу, однак лише з четвертої спроби працівникам банку вдалося зафікувати та внести дану інформацію до Бази банку. Після цього їй повідомили, що інші документи не потрібні, свідоцтва про смерть буде достатньо для припинення нарахування заборгованості [PERSON] . Документи про припинення нарахування боргу їй на руки не видавалися. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч.1, 2 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Судом встановлено, що 14.08.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На виконання умов зазначеного вище договору 14.08.2008 [PERSON] було відкрито кредитний рахунок, видано кредитну картку № [NUMBER] та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. В подальшому кредитний ліміт збільшувався, останній раз 17.04.2013 кредитний ліміт було встановлено у розмірі 6500 грн. Також [PERSON] періодично видавалися кредитні картки, останній раз 19.01.2016 їй було надано нову кредитну картку № [NUMBER] терміном дії до 01/20. [PERSON] скористалася наданими їй позивачем кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, однак свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала. Позичальник [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Станом на день її смерті заборгованість по кредитному договору становить 6784 грн. 69 коп. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 13.02.2019 звернулась її донька [PERSON] (відповідачка у справі), внаслідок чого 13.02.2019 державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області заведено спадкову справу №29/2019. Позивачем 26.06.2020 на адресу Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області направлено претензію кредитора №SAMDN50ОТС001059749 від 29.05.2020, що підтверджується копією реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів. У зазначеній претензії АТ КБ «Приватбанк» просило включити свої кредиторські вимоги в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, а також просило повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 6784 грн. 69 коп. Вказана претензія отримана нотаріусом 02.07.2020, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ, а також долучена до спадкової справи №29/2019. На ім`я відповідачки, як спадкоємця, позивачем 11.10.2020 направлено лист-претензію за №SAMDN50ОТС001059749 від 11.09.2020, згідно з яким позивачем пред`явлено вимоги щодо сплати заборгованості за кредитним договором від 14.08.2008, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та померлою [PERSON] , в розмірі 6784 грн. 69 коп. Станом на день подачі позову до суду відповідачкою, як спадкоємцем позичальника, вимоги позивача задоволені не були. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України. Так, відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Отже, зобов`язання з повернення грошових коштів згідно укладеного кредитного договору входять до складу спадщини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця. Згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018 у справі №14-53цс18. Як встановлено судом, позивачем, як кредитором спадкодавця, не дотримано строків пред`явлення вимоги до спадкоємця відповідно до приписів ст.1281 ЦК України. Так, доводи представника позивача про те, що позивачу стало відомо про смерть [PERSON] лише 29.05.2020, а відтак з цієї дати у Банку виникло право на подачу претензії до спадкоємців, є необґрунтованими, оскільки при пред`явленні даного позову до суду позивачем додано розрахунок заборгованості станом на 30.11.2018 (а.с.12-13), на останній сторінці якого у підсумку сум заборгованості чітко зазначено, що дата отримання банком інформації про смерть клієнта - 27.11.2018 (дата смерті клієнта 09.11.2018). Крім того, представник позивача до поданих 10.09.2021 суду пояснень долучив знімок з екрану з Банківського комплексу Єдина клієнтська База, з якого вбачається, що 27.11.2018 об 11:48:26 у Банку був доданий та прикріплений документ, а саме копія документу про смерть, стосовно смерті позичальника [PERSON] . Також, в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що після смерті [INFO] позичальника [PERSON] через нетривалий проміжок часу вона особисто повідомила про цей факт працівників АТ КБ «Приватбанк», відділення якого знаходиться в м.Знам`янка, та надала їм копію свідоцтва про смерть позичальника. У суду відсутні підстави не довіряти або сумніватися в правдивості та об`єктивності показів свідка [PERSON] , оскільки вони є логічними, послідовними та повністю узгоджуться з доказами, наявними в матеріалах справи. На запитання суду представник позивача в судовому засіданні не зміг прокоментувати наявність у розрахунку заборгованості, складеного позивачем, та у даних Банківського комплексу Єдина клієнтська База АТ КБ «Приватбанк» відомостей про дату отримання банком інформації про смерть позичальника саме 27.11.2018. Належних доказів того, що позивачу стало відомо про смерть [PERSON] 29.05.2020 представником позивача суду не надано і таких в судовому засіданні не здобуто. Таким чином, матеріалами справи та показами свідка підтверджено, що саме 27.11.2018 позивачу стало відомо про смерть позичальника [PERSON] . Разом з цим, отримавши 27.11.2018 відомості про смерть позичальника, тільки 26.06.2020, тобто більше ніж через півтора року, на адресу Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області позивачем направлено претензію кредитора, а 11.10.2020 направлено лист-претензію до спадкоємця позичальника, чим пропущено встановлений статтею 1281 ЦК України шестимісячний строк пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємця. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем пропущено строки пред`явлення вимоги до спадкоємця у відповідності до приписів ст.1281 ЦК України, що є наслідком позбавлення кредитора права вимоги. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати слід віднести на рахунок позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed