Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 03.11.2010 р., чим підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу надано у користування кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7900 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 15.09.2020 року утворилася заборгованість 36726,99 грн., з яких: 26236,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10440,68 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 50,00 грн. - нарахована пеня. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 36726,99 грн., а також судові витрати в сумі 2102 грн. Відповідно до інформації від 05.11.2020 р. № 1617, наданої суду 06.11.2020 р. Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області (а.с. 59), [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрована і не проживає. Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). 09 листопада 2020 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. 01 лютого 2021 року Млинівський районний суд Рівненської області ухвалив провести заочний розгляд даної справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача (а.с. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, а саме, на офіційному веб-сайті Млинівського районного суду Рівненської області (а.с. 61, 63, 65). Заяв, клопотань, відзиву до суду від неї не надходило. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.11.2010 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що підтверджується копією Анкети-заяви (а.с. 11). Відповідач своїм підписом у заяві надала згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості (а.с. 8) за договором б/н від 03.11.2010 року, укладеного між банком та [PERSON] , станом на 15.09.2020 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 36726,99 грн., з яких: 26236,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10440,68 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 50,00 грн. - нарахована пеня. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві [PERSON] від 03.11.2010 року (а.с. 11) відмічено вид картки - зарплатна картка, процентна ставка і розмір кредитного ліміту не зазначені. У наданій суду копії витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 12) відсутні тарифи для такого виду карток як зарплатна картка. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, АТ КБ «ПриватБанк» просить, окрім тіла кредиту, стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками, а також пеню. Обґрунтовуючи вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самих розрахунків кредитної заборгованості за договором від 03.11.2010 року, позивач посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с. 12) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 13-37) як невід`ємні частини кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати пені, та саме у зазначеному в цих документах, які додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Таким чином, позивачем не доведено, що долучені до позову Умови і Правила надання банківських послуг у Приватбанку дійсно є складовою частиною укладеного 03.11.2010 року між сторонами договору у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки останні не містять відомостей щодо часу їх затвердження, строку дії, та не містять підпису позичальника [PERSON] , в свою чергу позивачем не доведено, що під час підписання Анкети-заяви відповідач була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, також не містить відомостей, що відповідач була ознайомлена саме з ними. Крім того, у цьому витягу з Тарифів відсутні тарифи для такого виду карток як зарплатна картка. Ураховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач, підписуючи заяву від 03.11.2010 року, була ознайомлена та надала свою згоду саме на ті конкретні «Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку» та «Тарифи Банку», на які посилається позивач як докази умов кредитного договору від 03.11.2010 року. За відсутності у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] 10440,68 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 50,00 грн. - нарахованої пені, оскільки зазначені кошти були нараховані відповідно до розрахунків, зазначених у Витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, однак позивачем не було доведено, що відповідач була ознайомлена і надала свою згоду саме на ці Тарифи та Умови. Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір б/н від 03.11.2010 р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 26236,31 грн., що підтверджується випискою за договором станом на 16.09.2020 року (а.с. 48-52), розрахунком заборгованості [PERSON] (а.с. 8). Щодо стягнення із відповідача судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору 1492,42 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial