Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» 14.08.2019р. звернулося до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.09.2013 року між банком та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої банк надав кредит у розмірі 8158,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на строк 24 місяці, а [PERSON] повинна була повертати його зі сплатою 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з «1» по «25» число кожного місяця. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, станом на 22.07.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 26881,59 грн., які позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2019р. вказану цивільну справу передано на розгляд Суворовського районного суду м.Одеси за підсудністю. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2019р. прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій він позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 27.09.2013 року між позивачем та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.7), відповідно до якої ПАТ КБ «ПриватБанк» надає відповідачу грошові кошти у сумі 8158,83 грн. на строк 24 місяці з 27.09.2013 р. по 30.09.2015р. зі сплатою 1,5% в місяць для погашення заборгованості по кредиту, а відповідач повинна була щомісячно повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 408,27 грн. з «1» по «25» число. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2015 р. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняв позику, використавши її за призначенням, але зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.2.2. Генеральної угоди, при порушенні зайомщиком строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредита рахується на 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, рахується простроченою. Зайомщик виплачує банку штраф у розмірі 1010,18 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по наданню грошових коштів для погашення заборгованості за кредитними договором та з урахуванням внесених коштів на погашення боргу, відповідно до розрахунку станом на 22.07.2019 року загальна заборгованість за кредитним договором склала 26881,59 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6683,24 грн., заборгованості за відсотками - 6593,45 грн., заборгованості за пенею та комісією - 12894,72 грн., а також штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди -710,18 грн.(а.с.4-5). На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, проте, в частині стягнення пені не підлягають задоволенню. Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вказану норму вимога про стягнення пені є безпідставною, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнення заборгованості в розмірі 13986,87 грн.(6683,24+6593,45+710,18) Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (а.с.1).

Outcome: partial