Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13. 08. 2012 року, та вказав, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 44956,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання виконав, надав кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, відповідач свої зобовязання не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 25. 09. 2018 року в розмірі: 33\~848,17 грн., яка складається із заборгованості за відсотками за користування кредитом 13243, 89 грн., пені та комісії 20\~604, 28 грн. Просить стягнути заборгованість у повному обсязі та судовий збір, справу розглянути за відсутності представника Банку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав на тих підставах, що сума боргу за кредитним договором була стягнута з нього рішенням Бердянського міськрайонного суду від 24. 04. 2014 року, станом на 05. 07.2016 року він виплатив суму боргу Банку, у звязку з повним фактичним виконанням постановою Бердянського ВДВС був звільнена з під арешту належний йому автомобіль. Більше ніяких вимог [PERSON] до нього не предявляв. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи 13. 08. 2012 року між «ПРИВАТБАНКом» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13. 08. 2012 року, згідно якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 44956,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач вказує, що станом на 25. 09. 2018 року [PERSON] має заборгованість в розмірі: 33\~848,17 грн., яка складається із заборгованості за відсотками за користування кредитом 13243, 89 грн., пені та комісії 20\~604, 28 грн. Заперечуючи проти наявності заборгованості відповідач надав рішення Бердянського міськрайонного суду від 24. 04. 2014 року, згідно якому з нього за вказаним кредитним договором вже стягнуто суму боргу, проценти та штрафні складові. Згідно наданих квитанцій 22. 06. 2016 року сума боргу ним була сплачена, постановою від 05. 07. 2016 року державний виконавець Бердянського ВДВС у звязку з повним фактичним виконанням виконавчого листу звільнила з під арешту належний [PERSON] автомобіль. Заявлена позивачем у 2014 році заборгованість по відсотках також сплачена відповідачем у повному обсязі, у позові [PERSON] не вказав на ці обставини, не обгрунтував, на підставі яких нормативних актів відповідач повинен повторно сплачувати проценти у повному обсязі, починаючи з 2012 року. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довів наявність заборгованості у [PERSON] за кредитним договором, не вказав, на яку суму нараховувались відсотки, за який період нарахована пеня, а тому за таких підстав позовні вимоги задоволені бути не можуть.

Outcome: dismissed