Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачкою 06 листопада 2015 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідачка отримала кредит у розмірі 10069,43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення здійснюється щомісячно з 01 по 25 число. Відповідачка підтвердила згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір. Умови Генеральної угоди відповідачкою не виконуються у зв`язку з чим станом на 16 жовтня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 10627,17 грн., яка складається із: 3736,53 грн. - заборгованість за кредитом; 1802,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4483,80 грн.\~заборгованість по комісії та пені; 604,80 грн.\~штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачки на свою користь: заборгованість у розмірі 10627,17 грн. за кредитним Генеральною угодою від 06 листопада 2015 року та судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді від 04 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху. 22 листопада 2019 року в зв`язку з усуненням недоліків відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суд заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи у випадку неявки відповідачки в судове засідання. Відповідачка в судове засідання двічі не\~з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила. Тому суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно з п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, 06 листопада 2015 року з відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідачка отримала кредит у розмірі 10069,43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами зазначеної угоди сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту: по договору №1 проценти на 489,33 грн., комісію на 445,49 грн., пеню на 0,00 грн., штраф на 0,00 грн. Згідно з умовами угоди сторони встановили, що на дату підписання цієї угоди розмір заборгованості за договором 1 складає 10639,43 грн. (1.1.2). Дата остаточного погашення заборгованості за договорами встановлено сторонами 30 листопада 2017 року. Пункт 2.1 генеральної угоди встановлено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 10069,43 грн. на строк 24 місяців з 06 листопада 2011 по 30 листопада 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 10069,43 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в указані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 503,87 грн. для погашення заборгованості по кредиту яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності із Умовами та правилами. Дата останньої погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30 листопада 2017 року. Пунктом 2.2 генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді, Умовах та Правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 604,80 грн. Статтями\~525,\~526,\~530 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Банк умови договору виконав. Свої ж зобов`язання по кредитному договору відповідачка належним чином не виконала. Заборгованість відповідачки по кредитному договору згідно з розрахунком позивача станом на 16 жовтня 2019 року становить 10627,17 грн. яка складається із: 3736,53 грн. - заборгованості за кредитом; 1802,04 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4483,80 грн.\~заборгованості по комісії та пені; 604,80 грн. -\~штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Розмір заборгованості відповідачкою не оспорено. На думку суду, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки 4919,66 грн. заборгованості по кредиту є обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Згідно з умовами генеральної угоди, сторони домовились, що договір є строковим, укладений на 12 місяців, дата строку його дії до 30 листопада 2017 року (п. 1.1.3, 2.1). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Так як умовами укладеного договору не передбачений розмір відсотків за користування кредитними коштами після закінчення дії договору, а тому право позивача на стягнення відсотків за користування кредитними коштами може бути задоволено тільки у межах погодженого сторонами строку кредитування, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за період з 01 грудня 2017 року. Станом на 30 листопада 2017 року заборгованість відповідачки по відсоткам складала 578,33 грн., а тому саме в цій сумі підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по відсоткам. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і комісію за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06 листопада 2015 року посилався на Витяг з Тарифів банку, які суду не надав, та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною картою. З врахуванням правової позиції висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який наданий позивачем в обґрунтування позовних вимог, і який не містить підпису відповідачки, а тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06 листопада 2015 року. Позивачем також не надано суду підписаних відповідачкою Тарифів. В зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідачки 4483,80 грн.\~заборгованості по комісії та пені задоволенню не підлягають. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1\~ст. 546 ЦК України). Як передбачено\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Вимоги позивача стягнути з відповідачки 604,80 грн.\~штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди підлягають до задоволення, оскільки пред`явлені в межах обумовленої сторонами суми згідно умов п.2.2 договору. В зв`язку з викладеним позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачки підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 06 листопада 2015 року в сумі 4919,66 грн., а саме: 3736,53 грн. - заборгованість за кредитом; 578,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 604,80 грн.\~штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 889,23 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 46,29 %).

Outcome: partial