Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Банк звернувся в суд з позовною заявою до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № VOKVGA0000001673. Згідно договору Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 12 006,65 доларів США на термін до 09.09.2018 року, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № VOKVGA000001673. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав.У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 14.09.2015 року має заборгованість - 24 644,02 доларів США, яка складається з наступного: 9 512,20 доларів США - заборгованість за кредитом; 4 281,88 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 110.46 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8 554,98 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11.53 доларів США - штраф (фіксована частина), 1 172,98 доларів США - штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача зазначену суму боргу та понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнає заборгованість за кредитом у сумі 1 981.37 доларів США, оскільки вважає, що сплачені [PERSON] кошти повинні були в першу чергу скеровуватися на погашення тіла кредиту, 4 281.88 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом, 62.56 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 1 177.05 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. В іншій частині позовних вимог просить відмовити у задоволенні через безпідставність заявлених вимог. Зважаючи на позицію представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 09.09.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір на отримання кредиту, шляхом видачі готівки через касу чи перерахування на рахунок у сумі 10 455.15 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії договору до 09.09.2018 року та щомісячний платіж складав 197.53 доларів США, а з 15.01.2012 року - 210.94 доларів США. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення зобов'язань. Тобто, між Банком та відповідачем [PERSON] виникли договірні правовідносини зобов'язального характеру. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання, в той же час відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним та інших платежів. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 14.09.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 24 644.02 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом - 9 512.20 доларів США, заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 4 281.88 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 110.46 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8 554.98 доларів США, 11.53 доларів США штраф (фіксована частина) та 1 172.98 доларів США - штраф (процентна складова). Суд приймає як доведеним факт порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору та наявність заборгованості перед Банком з таким винятком. Разом з тим, суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо порядку спрямування коштів на погашення кредиту, оскільки договором не передбачено, що в першу чергу повинні кошти спрямовуватися на погашення тіла кредиту. Правова позиція викладена Верховним судом України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, а саме, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог в частині стягнення штрафів. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 508 836.02 гривень, тобто за виключенням суми штрафів у загальному розмірі 25 692.02 гривень. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, підлягає до часткового задоволення вимога позивача про відшкодування відповідачем понесених ним і документально підтверджених судових витрат, а саме 1.5 % від суми задоволеного позову, що складає 7 632.55 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial