Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 25373 грн. 46 коп. та 253 грн. 73 коп. судових витрат. В обґрунтування своїх вимог послався на ті обставини, що відповідач не виконав своїх зобов'язань, не повернув кредитні кошти та проценти за користування ними. Позов було підтримано представником Банку. Який пояснив, що відповідачу була надана кредитна картка з кредитним лімітом у розмірі 250 грн, з базовою відсотковою ставкою 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік. Відповідно до цього договору відповідач ознайомився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку. У випадку закінчення строку дії картки відповідач мав отримати нову у будь - якому відділенні банку. 16.12.2010 [PERSON] погасив борг на 450 грн. Надав завірені Банком тарифи та копію ухвали ВССУ у подібній справі, як матеріали судової практики. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Стверджував, що кредитна картка була йому вручена за місцем роботи разом із платіжною карткою на перерахування заробітної плати. Він формально заповнив лише заяву. Жодних умов договору, правил або тарифів Банку для ознайомлення та підпису йому не надавалося. Строк дії картки закінчився у 2008 році, з того часу коштами банку не користувався. Банк за власною ініціативою підвищував розмір ліміту. Допускає, що дружина за погрозами Банку могла сплатити 450 грн. Представник відповідача вважає позов безпідставним за спливом строку давності, а також тому, що позивачем на порушення Постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 не надавалася [PERSON] повна інформація про сукупну вартість кредиту, а умови кредитного договору, тарифи останній навіть не підписував, а отже істотні умови є неузгодженими (а.с. 29). На його думку надана Банком копія ухвали ВССУ не доводить ґрунтовність вимог, оскільки рішення апеляційної інстанції , яким був задоволений позов Банку скасоване. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають зобов'язальному праву. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на засадах змагальності та диспозитивності. 29.08.2006 відповідно до заяви, заповненої сторонами, [PERSON] отримав від Банку універсальну кредитну картку з лімітом у розмірі 250 грн, з базовою відсотковою ставкою 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії платіжної картки. В цій заяві зазначено, що відповідач ознайомлений та згодний з Умовами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі - Правила) і Тарифами, що складають договір між ним та банком (а.с.10). Із розрахунку Банку вбачається, що з причин порушення відповідачем умов договору на момент звернення до суду виникла заборгованість на загальну суму 25373 грн. 46 коп., у тому числі: 5972 грн. 32 коп. - за кредитом, 17716 грн. 69 коп. - процентів за користування ним, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1184 грн. 45 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.6-9). При цьому Банк самостійно визначав та збільшував ліміт кредиту. Поряд з цим представлені Банком ксерокопії Умов і правил надання банківських послуг, а також Тарифи по кредитці «Універсальна», 30 днів льотного терміну без жодної дати, [PERSON] не підписані (а.с.11-15,66). Хоча в них йдеться про істотні умови договору як - от: права Банку змінювати тарифи та розмір ліміту, строк дії договору, порядок нарахування та оплати процентів тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.1054 ЦК України,у разі укладення кредитного договору банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином істотними умовами у даному договорі є розмір кредиту, порядок нарахування та розмір процентів, а також порядок підвищення ліміту(в односторонньому поряду або за згодою сторін). Так за змістом п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 20 березня 2012 року при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Окрім цього, зважаючи на закріплені в судовій практиці ВСУ з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів за 2009-2012 рр. пріоритетні напрями розвитку фінансово-кредитних послуг, спрямованих на забезпечення права на достовірну інформацію про послугу та умови договору задля уникнення хибної оцінки рівня ризиків і можливих наслідків набуття додаткових фінансових зобов'язань, порівняння умов надання послуг, що пропонуються різними фінансовими установами, суд дійшов висновку, що Банк належним чином не довів належне ознайомлення та згоду [PERSON] з наданими Умовами, Правилами і Тарифами, на основі яких було здійснено розрахунок заборгованості, що унеможливлює задоволення позову. З огляду на відсутність домовленості щодо строку дії договору суд також вважає неможливим застосування і строку давності.

Outcome: dismissed