overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 22 листопада 2015 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб укладений з відповідачем. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище Чайковська. [PERSON] не зявилась у судове засідання. В прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу у її відсутності (а.с.2). Відповідач також не зявився в судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.12-13). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задово-ленню з таких підстав. Встановлено, що 22 листопада 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, про що був складений відповідний актовий запис за №5. Ця обставина підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №180486 від 19 липня 2016 року (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу [PERSON] бажає відно-вити своє дошлюбне прізвище Чайковська, суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 28 квітня 2006 року сторони уклали шлюб. 19 березня 2007 року у них народилась дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб укладений з відповідачем. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Відповідач не зявився в судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується розпискою (а.с.17). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача (а.с.18). Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 28 квітня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №155. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №019025 від 28 квітня 2006 року (а.с.5). 19 березня 2007 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 060389 від 4 квітня 2007 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією № 17434919 від 28 березня 2017 року (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 4 серпня 2015 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 4 серпня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у вико-навчому комітеті Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району, про що складено відповідний актовий запис №8. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №185125 від 4 серпня 2015 року (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її брата [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання і є інвалідом 1 групи дитинства довічно, перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2002 року та не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити її опікуном племінника. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи Гвардійської сільської ради Хмельницького району в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її братом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням та є інвалідом І групи дитинства довічно, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 313 від 12 червня 2017 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді глибокої розумової відсталості від народження, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її брата [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 02 липня 2005 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 136. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

В \~березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з лютого 2003 р. по квітень 2005 р. та є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Проте в 2005 р. позивачка розірвала стосунки з відповідачем та забрала дитину.Саме з того часу відповідач не цікавився ні здоровям, ні матеріальним забезпеченням дитини. На теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх\~батьківських обовязків, життям дитини не цікавиться, не відвідує, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] У попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю. Судом сторонам, відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України, були розяснені положення ст.174 ЦПК України. Проти постановлення рішення про задоволення позову відповідач не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.ч.3,4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, без дослідження доказів по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позов не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 150, \~164, 165, \~166, 180 \~СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони одружені з 04 вересня 2015 року, від даного шлюбу у подружжя 08 вересня 2015 року народився син [PERSON],однак спільне життя не склалось через несумісність характеру. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період її навчання в розмірі 1/3 частини доходів з відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона навчається у Хмельницькому національному університеті з денною формою навчання на гуманітарно-педагогічному факультеті, із строком навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку її батько відповідач добровільно не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. 06 листопада 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті з денною формою навчання на гуманітарно-педагогічному факультеті, із строком навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року на платній основі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: поясненнями позивача; свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про розірвання шлюбу; довідкою Хмельницького національного університету № 119 від 06 березня 2017 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги доньці на період навчання, а тому у відповідності до ст.ст.199-200 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітьми. 05.05.2017 року через канцелярію суду позивач подала уточнення позовних вимог, згідно яких просить стягнути [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття старшою дитиною, а надалі за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Також надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяви про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (свідоцтва про народження), а тому повинен утримувати їх до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 640, 00 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина Назара, [INFO], в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріа-льну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпові-дачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 39 в будинку № 222 по вул. Кірова (Троїцькій) в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач її колишній чоловік, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте не проживає в квартирі з 2011 року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Однак реєстрація відповідача за адресою квартири не дає можливості позивачці реалізовувати своє право користування належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] (Троїцькій) в м. Миколаєві. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] (Троїцькій) в м. Миколаєві згідно Ордеру на житлове приміщення № 1178 від 06.06.1987 р. на праві користування [PERSON]. Відповідно до Довідки виданої ЖКП ММР «Південь» від 18.08.2016 р. за № 3548, за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова (Троїцька), 222, кв. 39, зареєстровані: позивачка [PERSON]. та відповідач - [PERSON], та син сторін [PERSON] Відповідно до Акту про непроживання від 03.08.2016 р., складеному сусідами позивачки та працівниками ЖКП ММР «Південь» [PERSON], за адресою: м. Миколаїв, пр. Кірова (Троїцькій), 222, кв. 39, починаючи з 2011 року не проживає. Його особистих речей в квартирі немає, участі в утриманні житла відповідач не бере, поштову кореспонденцію за даною адресою не отримує, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. ст.\~71,72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням квартири обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved