Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 29509,40 грн. та судові витрати, посилаючись при цьому на те, що 30.03.2018 р. між сторонами було укладено договір про споживчий кредит № 3/18/0121, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 30000 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 56 % річних. [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує. Станом на 09.07.2019 р. [PERSON] має заборгованість за вказаним договором в розмірі 29509,40 грн., з них 22800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3738,32 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 2768,29 грн. - пеня за порушення умов виконання кредитного договору; 181,77 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; 21,02 грн. - інфляційні втрати від простроченої заборгованості. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, про дату, час і місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами повідомлений за зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази: копії кредитної заяви 58805329 [PERSON] від 29.03.2018 р., паспорта споживчого кредиту від 27.03.2018 р., додатку до паспорта споживчого кредиту від 27.03.2018 р., договору про споживчий кредит № 3/18/0121 від 30.03.2018 р., розрахунок заборгованості [PERSON] , виписку з рахунку [PERSON] та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 30.03.2018 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3/18/0121. Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 30000 грн. на строк 60 місяців з процентною ставкою 56 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь - які можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов передбачених ним договором вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, зокрема у разі затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та /або процентів за користування кредитом у один календарний місяць. Відповідно до п. 3.10.2.2. термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав, з дати виникнення будь - якої з вказаних в цьому пункті договору відкладальних обставин і позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання відкладальної обставини, а саме прострочення виконання зобов`язання позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями на строк понад п`ятдесят вісім календарних днів. Згідно з п. 4.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору та при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу та/або відсотками більше ніж на один місяць, вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків та інших платежів передбачених кредитним договором або стягнути дану заборгованість у примусовому порядку. Відповідно до п. 8 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати відсотків за користування кредитом сум комісійної винагороди. Позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми платежів за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Відповідач [PERSON] , як це вбачається з розрахунку заборгованості за договором, взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, в наслідок чого станом на 09.07.2019 р. має заборгованість за вказаним договором в розмірі 29509,40 грн., яка складається з: -22800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -3738,32 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; -2768,29 грн. - пеня за порушення умов виконання кредитного договору; -181,77 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; -21,02 грн. -інфляційні втрати від простроченої заборгованості. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, укладеним 27.03.2018 р. між сторонами, то з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 29509,40 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved