Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

В березні 2021 року до Подільського районного суду м. Києва надійшов означений позов, в якому позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №14657 від 27.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 1-1114536 від 05 грудня 2018 року в розмірі 14053,00 грн. Позов мотивований тим, що 05.03.2021 приватним виконавцем Малковою М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64737752 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого порядку, оскільки виконавчий напис вчинено на договорі, який не був нотаріально посвідчений, заборгованість за договором не є безспірною, позивач не укладав з ТОВ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» кредитного договору та не отримував жодних вимог чи повідомлень стосовно заборгованості. У зв`язку з цим позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 15.03.2021 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказаною ухвалою також витребувано додаткові докази у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., а саме: засвідчену у встановленому законодавством порядку копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 14657 від 27.01.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 053 грн., та у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. засвідчені у встановленому законодавством порядку копію виконавчого напису № 14657 від 27.01.2021, та копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була винесена на виконання даного виконавчого напису. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Ухвалою судді від 15.03.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 64737752 з примусового виконання виконавчого напису №14657, виданого 27.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в розмірі 14053,00 грн., до вирішення спору по суті. Відповідач відзиву на позов не подав, однак, подав клопотання про продовження строку для надання відзиву на підставі п. 2 ст. 127 ЦПК України, мотивуючи тим, що працівники товариства переведені на дистанційну форму роботи через існування режиму спеціальних перепусток в громадському транспорті м. Києва на період з 05.04.2021 до 30.04.2021 року, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості підготувати та подати відзив на позов. У зв`язку з тим, що клопотання не засвідчено підписом директора ТОВ «ФК «Профіт Капітал» чи іншої уповноваженої особи, суд залишив вказане клопотання без розгляду. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про судове засідання був повідомлений завчасно, що підтверджується підписом представника відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення, заяв, клопотань до суду не подав. Відповідно до п.8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона при вирішенні спору покладається на розсуд суду. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64737752, постанову про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що були винесені у рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 14657 від 27.01.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 14053,00 грн. Виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №14657 від 27.01.2021 було звернено стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 1-1-114536 від 05.12.2018 в розмірі 14053,00 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 4600,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 2300,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 4600,00 грн., і строкова заборгованість по несплаченим відсоткам 2553,00 грн., за період з 24.05.2019 по 06.01.2021. 05.12.2018 між [PERSON] , як позичальником, та ТОВ «КФ.ЮА», як позикодавцем, було укладено договір № 1-1-114536 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим (ідентифікатором). При підписанні договору позичальник використав електронний підпис одноразовим ідентифікатором 62808075, позикодавець. За цим договором позикодавець надав позичальнику позику в сумі 4600,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на строк 30 днів під фіксовану проценту ставку 1,75% у день (2,50 % у день - на прострочену позику). Як вбачається з виконавчого напису №14657 від 27.01.2021 між ТОВ «КФ.ЮА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 24.05.2019 було укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами № 20190524/1-П, відповідно до якого первісний кредитор - ТОВ «КФ.ЮА» зобов`язалось відступити новому кредитору - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» права вимоги, визначені в реєстрі прав вимоги, а новий кредитор зобов`язався їх прийняти. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10.12.2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено стосовно договору № 1-1-114536 від 05.12.2018, який не був нотаріально посвідчений, а укладений в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору і який, в силу ст. ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стороною вказаного договору як позикодавець є Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА». Разом з тим, суд вважає недоведеним факт переходу від ТОВ «КФ.ЮА» до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» прав вимоги за договором № 1-1-114536 від 05.12.2018, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такого факту відповідачем до суду не надано. Із встановлених обставин справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено на підставі неналежно оформлених документів та без перевірки дійсності та безспірності вимог ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», а тому суд доходить висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved