Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Харківобленерго» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 3479,13 грн., та судовий збір у розмірі 2102 грн. 05.04.2021 від позивача АТ «Харківобленерго» надійшла уточнений позов, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 3479,13 грн., та судовий збір у розмірі 2102 грн., В обґрунтування позову зазначено, що 17.09.2010 між АТ «Харківобленерго» та відповідачем [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 4102527. Особовий рахунок відкрито на ім`я відповідача [PERSON] 26.02.2021 позивачу стало відомо, що власником квартири [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] , який несе обов`язок по її утриманню та є споживачем електричної енергії. Станом на 31.12.2018 до показання приладу обліку № 016646 існує заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 3479,13 грн., яка утворилась за період з 31.01.2018 по 31.12.2018. Несплата вказаної суми наносить матеріальний збиток АТ «Харківобленерго». Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив суду клопотання, в якому просив провести розгляд зазначеної справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 17.09.2010 між АТ «Харківобленерго» та відповідачем [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 4102527. Особовий рахунок відкрито на ім`я відповідача [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, право власності на квартиру [ADDRESS] 26.02.2015 зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 647, виданого 26.02.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменною Л.П. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Пунктом 29 вказаного Договору передбачено, що цей договір може бути розірваний достроково у разі зміни споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. Згідно з п. 11 договору споживач електричної енергії зобов`язується не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або іншому об`єкті письмово повідомити електропостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду. Відповідно до п. 4.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії , затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів. Відповідно до п. 16 Договору про користування електричною енергією, розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Таким чином, умови Договору про користування електричною енергією № 4102527 від 17.09.2010 діють до цього часу, та обов`язкові до виконання сторонами. Згідно з розрахунком, станом на 31.12.2018 до показання приладу обліку № 016646 заборгованість за спожиту електроенергію, яка утворилась за період з 31.01.2018 по 31.12.2018 становить 3479,13 грн. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про електроенергетику», споживачами енергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона ( постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси. Передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 року (далі Закон в редакції з 01.05.2019 року) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 42 «Правил користування електроенергією для населення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (надалі Правила), які діяли до 11.06.2018 року, споживачі зобов`язані оплачувати спожиту електроенергію відповідно до Правил. Згідно з п. 19 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Пунктом 20 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п.п. 1 п. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості за спожиту електроенергію, яка утворилась за період з 31.01.2018 по 31.12.2018, у розмірі 3479,13 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. в рівних частках по 1051 грн. з кожного.

Outcome: approved