Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Ізюмського райсуду Харківської області від 15 вересня 2010 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] ([INFO]) в розмірі 1/4 частини. 14 червня 2014 року позивач уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований в відділом ДРАЦС по місту Ізюм Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 330. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Також на його утримання знаходиться донька дружини [PERSON], [INFO]. Це змінило його матеріальний стан. Позивач зазначає, що розмір аліментів, який на теперішній час стягуються, приводить його в скрутне матеріальне становище. На теперішній час позивач має мінливий дохід, в сім'ї склалося складне матеріальне положення, потрібність у матеріальному забезпеченні неповнолітніх дітей обумовлена тим, що він не має можливості в повному обсязі забезпечувати своїх дітей. Просить зменшити розмір аліментів, утримуваних за рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 15 вересня 2010 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини до 600,00 грн. на місяць, тобто у твердій грошовій сумі щомісяця. До судового засідання позивач не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, позовну заяву з документами отримав дідусь відповідача, про що свідчить зворотне поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. До судового засідання третя особа також не з'явилася, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2005 року. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.09.2010 р. стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Ізюм Харківської області, працюючого в Ізюмський районній електричній мережі АК «Харківобленерго», мешкаючого за адресою: [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30 серпня 2010 року, та до його повноліття, але мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.4,5). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно копії свідоцтва про шлюб 14 червня 2014 року позивач уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований в Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 114. (а.с.10). Також судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває ще одна дитина, [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Також на його утримання знаходиться донька дружини [PERSON], [INFO]. (а.с.12). Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України). Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що заявлені останнім позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за можливим зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини.

Outcome: partial