Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 22 299,97 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 16.10.2015 року. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 04.01.2021 року становить 22 299,97 грн. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 17 345,63 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 954,34 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит в порядку ст. 625 ЦК України у розмірі 0,00 грн., заборгованості за пенею у розмірі 0,00 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 0,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 86-88). 09 липня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення яким позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року задоволено вимоги заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року по цивільній справі № 755/3862/21, скасоване заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року по цивільній справі № 755/3862/21 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 12.11.2021 року о 09 год. 15 хв. (а.с. 124-125). 03 листопада 2021 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов у якому просить позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково в розмірі 4 385,92 грн., зазначаючи, що позовні вимоги не обгрунтовані, а викладені у позовній заяві доводи в повній мірі не підтверджуються наданими позивачем доказами. Вказує, що в період з 15.02.2019 року по 27.09.2020 року на рахунок внесені грошові кошти у загальній сумі 15 614,08 грн., а тому залишок заборгованості складає лише 4 385,92 грн., оскільки решта заборгованості, що складається із заборгованості за нарахованими відсотками та пенею у сумі 13 912,15 грн. стягненню не підлягає. 04 листопада 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва під представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Меркулової В.В. надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, у якому зазначає, що обставини на які посилається відповідач не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. В позовній заяві зазначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідачем до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, долучити до матеріалів справи відзив на позов та квитанцію про сплату грошових коштів у розмірі 4 386 грн., сплачених в рахунок погашення заборгованості, та відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідач 16 жовтня 2015 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку у змісті якої зазначено: я згодна з тим, що ця Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згодна отримавши шляхом роздрукування з офіційного сайта www.pb.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.pb.ua (а.с. 16). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги подане представником позивача клопотання про огляд веб - сайту АТ КБ «ПриватБанк», при здійсненні огляду якого встановлено наявність Умов та правил надання банківських послуг, які були діючими на момент звернення відповідача із заявою від 16.10.2015 року та розміщенні на офіційному веб - сайті Банку, а тому, в даному конкретному випадку, суд бере до уваги вказані умови як невід`ємну частину укладеного між сторонами кредитного договору. Отже, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 16.10.2015 року, за яким відповідачу було надано кредитну картку, при цьому розмір кредитного ліміту на платіжну картку встановлено не було. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 04.01.2021 року становить 22 299,97 грн. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 17 345,63 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 954,34 грн. (а.с. 6-11). Вирішуючи питання щодо можливості задоволення позовних вимог, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року (справа № 355/558/18, провадження № 61-10222св19), виписка про рух коштів по рахунку свідчить про фактичне отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту. Так, в матеріалах справи містяться довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки позивача (а.с. 15) та виписка по рахунку [PERSON] (а.с. 12-13), з яких убачається, що відповідач з 19.10.2015 користувалася послугами банку щодо переказів коштів, здійснення безготівкових платежів, отримання готівки, при цьому кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн. позивачу був встановлений 15.11.2018 року, 16.11.2018 року збільшено кредитний ліміт в сумі 20 000 грн. та 08.02.2019 року зменшено кредитний ліміт - 0,00 грн. (а.с. 15). Таким чином, судом встановлено, що у відповідача виникли зобов`язання з повернення на користь позивача отриманих коштів, проте у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, банк звернувся до суду для захисту своїх інтересів з відповідним позовом. Заперечуючи розмір наявності перед банком заборгованості, відповідачем було подано відзив на позов до якого відповідачем було додано виписку по надходженням по картці/рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) до договору SAMDNWFC00021088043 від 16.10.2015 року за період з 16.11.2018 року по 19.10.2021 року. Як убачається зі змісту вищевказаної виписки, за період з 15.02.2019 року по 27.09.2021 року загальний розмір надходжень на картковий рахунок становить 15 614,08 грн. Крім цього, відповідачем 09.11.2021 року на рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено грошові кошти у розмірі 4 386 грн. з призначенням платежу «надходження готівки в погашення кредитів». Таким чином, позивач сплатила тіло отриманого кредиту у розмірі 20 000,08 грн. (15 614,08 грн. + 4 386 грн.). Відповідно заявлених вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17 345,63 грн. Виходячи з предмету позову, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» також пред`явило вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 954,34 грн. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підтвердження позовних вимог банком додано до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» стосовно наступних видів кредитних карток: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». Вказаний Витяг з Тарифів позичальником не підписаний та не містить відомостей про те, який саме вид кредитної картки, що вказаний у тарифах, був обраний відповідачем, до того ж розмір процентів за користування кредитом у кожній із зазначених карток відмінний один від одного. На думку суду, Витяг з Тарифів не може бути належним доказом, оскільки їх зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 954,34 грн. є необґрунтованими, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 954,34 грн. та сплату відповідачем грошових коштів на корить банку в рахунок погашення заборгованості за кредитом у сумі 20 000,08 грн., суд приходить до висновку про відмову у позові у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості по кредитним зобов`язанням та недоведеністю позовних вимог в частині стягнення відсотків. В порядку ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп., оскільки сплата відповідачем кредитних коштів в повному обсязі була здійснена після подачі позовної заяви.

Outcome: approved