Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 20.11.2009 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем був укладений договір б/н. Договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, [PERSON] взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.05.2014 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 19 701 грн. 19 коп., що складається з наступного: 14 524 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; 3 800 грн. 32 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 200 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 926 грн. 25 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19 701 грн. 19 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно не повернув кредит та має заборгованість за кредитним договором у сумі 19 701 грн. 19 коп. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2009р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н. Договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві [PERSON] від 20.11.2009р. зазначено, що він ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. При порушенні позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язалася сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за договором і надав відповідачу суму кредиту. А відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 30.05.2014 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 19 701 грн. 19 коп., що складається з наступного: 14 524 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; 3 800 грн. 32 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 200 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 926 грн. 25 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, а визнав у повному обсязі. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 19 701 грн. 19 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved