Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 24 березня 2010 року у розмірі 120177 грн. 60 коп. та судові витрати у сумі 1921 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24 березня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, де вказано, що заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідно до наданого розрахунку, позивач зазначає, що розмір заборгованості відповідача станом на 01 жовтня 2019 року становить 279912 грн. 25 коп., що складається з заборгованості за кредитом 442 грн. 54 коп., заборгованості за відсоткам за користування кредитом 272142 грн. 39 коп., заборгованості за пенею та комісією 7327 грн. 32 коп. Пред`являючи позовні вимоги позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 9439 грн. 43 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 442 грн. 54 коп., заборгованість за простроченими відсотками -1148 грн. 47 коп., заборгованості за пенею 7848 грн. 42 коп. Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно до вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредита, стягнути складові його повної вартості, а саме пеню, а також заборгованість за відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті: www:privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Суд вважає за необхідним зазначити, що матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що саме з наданими витягами з Тарифів та Умов та правил ознайомлювався і погоджувався відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підпису відповідача зазначені Тарифи, Умови та правила не містять. Також як й відсутні підтвердження того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначених розмірах і порядках нарахування, а також штрафів та пені. Таким чином, суду не надано належних доказів на підтвердження діючих на час отримання відповідачем картки Тарифів із визначенням конкретних значень щодо процентної ставки, пені, штрафів, також, як й ненаданні діючі на час отримання відповідачем картки Умов та правил надання банківських послуг. З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі № 342/180/17 суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. З урахуванням викладеного, суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: www/privatbank.ua/, а також ті, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Разом з тим, суд вважає за необхідним зазначити, що матеріали справи містять підтвердження ознайомлення відповідача із довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій, зокрема, зазначено приклади використання кредитних коштів з розрахунком загальної суми витрат клієнта. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у розрахунку заборгованості за користування кредитними коштами АТ КБ «Приватбанк» включено розмір та порядок нарахування яких міститься у довідці про умови кредитування від 23 березня 2010 року, яка була підписана [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що відповідач отримавши та фактично використовуючи кредитні кошти, був ознайомлений із розміром та порядком нарахування та сплати, зокрема, відсотків. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку та до стягнення з позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом. Крім того, незважаючи на те, що матеріали справи не містять підпису відповідача на витягах з Тарифів обслуговування кредитних карт та з Умов та Правил надання банківських послуг, матеріали справи містять підтвердження ознайомлення відповідача із довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій, зокрема, зазначена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафи за порушення строків платежу по будь-якому з грошових зобов`язань, а також приклади використання кредитних коштів з розрахунком загальної суми витрат клієнта. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у розрахунку заборгованості за користування кредитними коштами АТ КБ «Приватбанк» включена пеня, розмір та порядок нарахування якої зазначений у довідці про умови кредитування, яка була підписана відповідачем. За таких обставин суд вважає, що відповідач отримавши та фактично використовуючи кредитні кошти, був ознайомлений із розміром та порядком нарахування та сплати, зокрема, пені, що дає підстави для задоволення позовних вимог й в цій частині. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved