Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

В вересні 2013 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті відсотків та пені за кредитним договором в загальному розмірі 5630001,76 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на факт укладення 29.01.2008 року між сторонами кредитного договору та додаткових до такого договору угод, за підсумками яких відповідачу було надано кредит у сумі 1580000,00 грн., з оплатою 25% річних, а відповідач зобов'язався повернути ці грошові кошти у строк до 29.01.2018 року, однак взяті на себе зобов'язання з повернення кредитних коштів відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого ним було порушено графік погашення кредиту, та позивач скористався своїм правом на вимогу про дострокове виконання зобов'язання. Відповідач вимогу позивача про дострокове виконання зобов'язань, що витікають з зазначеного кредиту у передбачений договором строк не виконав, та за підсумком позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням Київського районного суду м. Одеси вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Виходячи з викладеного, вказуючи, що на теперішній час зазначена заборгованість фактично не погашена, а кредитний договір є чинним, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягають стягненню нараховані після ухвалення зазначеного рішення відсотки та пеня, а тому посилаючись на діюче законодавство позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаними зобов'язаннями в загальному розмірі 5630001,76 грн. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу, що вказана у позовній заяві та підтверджена відповідною довідкою ВАДР ДМС України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, не повідомив суд про поважні причини такої неявки. Відповідно до ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 29.01.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] був укладений кредитний договір №М-11/08-К. В подальшому між тими самими сторонами було укладено додаткові угоди №1 від 02.06.2008 року, №2 від 25.09.2008 року, №3 від 10.11.2008 року до вказаного кредитного договору ( Копії договору та угод долучені до матеріалів справи, факт їх укладення підтверджуються змістом рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 року по справі №2-2253/11). Відповідно до умов вказаного договору з врахуванням змін та доповнень, внесених до нього відповідно до додаткових угод, позивачем відповідачу було надано кредит в розмірі 1580000,00 грн. на умовах оплатності (25% річних) та строковості (погашення має відбуватися згідно графіку та кінцевою датою повернення кредиту у строк до 29.01.2018 року). При цьому відповідно до п. 4.3 Кредитного договору позичальник має вносити строковий платіж за кредитним договором у строк, 15 числа кожного місяця. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Факт неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 року по справі №2-2253/11, що набуло законної сили. Відповідно до положень ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відповідно до положень п. 6.1 Кредитного договору позичальник у випадку прострочення грошових зобов'язань за договором зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості відповідача, заборгованість останнього перед банком по сплаті відсотків за період з 07.07.2011 року по 02.09.2013 року становить 750010,76 грн., та заборгованість по пені за той самий період - 4879991,02 грн. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Факти, що встановлені рішенням суду в ході вирішення іншої справи додаткового доказування не потребують (ч.3 ст.61 ЦПК України). Виходячи з викладеного, зважаючи на положення ст. 525 ЦПК України, згідно змісту якої одностороння відмові вад зобов'язання не допускається, суд доходить висновку про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань з повернення кредитору кредиту та сплати супутніх платежів, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по пені та процентам в загальному розмірі 5630001,76 грн., що за вимогою позивача підлягає стягненню за рішенням суду. Відповідно 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат в загальному розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved