Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

АТ «Універсал Банк», правонаступник всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», ВАТ «Універсал Банк» та ВАТ «Банк Універсальний», звернулось до суду з позовною заявою в якій просить в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за кредитним договором №002-2914/756-0261 від 11.10.2007 року станом на 30.03.2009 року в сумі 412\~176,71 швейцарських франків звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок разом з усіма надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0724 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 32\~218\~890 01 21\~084 0012 шляхом проведення прилюдних торгав, за ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 11.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-2914/756-0261, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 370\~000,00 швейцарських франків строком до 10.10.2037 року зі сплатою 10,45% річних за користування кредитом. 11.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до якого в забезпечення повернення коштів, [PERSON] надала в іпотеку ВАТ «Банк Універсальний» житловий будинок разом з усіма надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0724 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 32\~218\~890\~01\~21\~084 0012. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26.05.2009 року стягнуто з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 2\~778\~007,14 грн. Крім того, в 2011 році позивач звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на житловий будинок, разом з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2012 року в задоволенні позову відмовлено. 21.05.2012 року рішенням Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково, визнано за ПАТ «Універсал Банк» право власності на житловий будинок, разом з надвірними будівлями та спорудами. Разом з тим, постановою Верховного суду від 16.05.2018 року касаційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2012 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 21.05.2012 року скасовано і ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Оскільки, рішення Печерського районного суду міста Києві не виконане, позивач звернувся до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 29.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Відповідач не скористалась своїм правом, відповідно до ст.178 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подала. 06.11.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання 12.02.2020 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання 12.02.2020 року не з`явилась, про день та час розгляду повідомлена належним чином, на електронну адресу суду направила заяву про відкладення судового засідання на іншу дату. Крім того, відповідач особисто 12.02.2020 року подала через канцелярію суду аналогічну заяву про відкладення судового засідання на іншу дату, посилаючись на те, що перебуває на лікарняному, докази перебування на лікарняному зобов`язалась надати пізніше. Як вбачається, з поданої заяви про відкладення розгляду справи, відповідачем не надано до суду поважності неявки в судове засідання, крім того заяву подано особисто в день розгляду справи. Таким чином, суд не може визнати неявку [PERSON] поважною. Крім того, [PERSON] не скористалась своїм правом на представництво. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. 11.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №002-2914/756-0261 (на придбання майна), відповідно до якого, кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 370\~000,00 швейцарських франків, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10,45% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 1\~580\~849,42 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті (п.1.1.). Пунктом 1.1.1. кредитного договору №002-2914/756-0261 визначено, строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10.10.2037 рік включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту). Строки та терміни надання та погашення кредиту визначаються умовами цього договору. Відповідно до п.1.3. кредитного договору №002-2914/756-0261, цільове призначення кредиту: на придбання майна, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,0724 га та будинку, загальною площею 121,9 кв.м., житловою площею 76,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048\~цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 11.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, згідно умов якого для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником зобов`язань, визначених основним договором, іпотекодавець цим передає в іпотеку наступне нерухоме майно (предмет іпотеки): житловий будинок [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку (пп.1. п.1.1.). Згідно пп.1, 2, 3 п.1.1.2. іпотечного договору, разом з іпотекою нерухомого майна, яке зазначене в п.1.1. цього договору, в іпотеку за цим договором надається земельна ділянка, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості, на якій знаходяться будівлі та споруди, загальною площе. 0,0724 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Кадастровий номер земельної ділянки 32\~218\~890 01 21\~084 0012. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.4.1. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється іпотеко держателем у випадках та на підставах передбачених законодавством України: у разі порушення будь-якого основного зобов`язання, що забезпечене іпотекою за цим договором, та/або будь-якого зобов`язання іпотекодавця за цим договором та/або, у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця та/або боржника або визнання його банкрутом (у разі, якщо іпотекодавця та/або боржник є юридичною особою), та/або у разі ліквідації іпотекодавця та/або боржника (у разі, якщо іпотекодавець та/або боржник є юридичною особою) та/або, в інших випадках відповідно до законодавства України. Рішенням Печерського районного суду міста Києві від 26.05.2009 року позов ВАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2\~778\~007,14\~грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1\~730,00 грн. Крім того, 21.05.2012 року рішенням Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2012 року в частині відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та стягнення судових витрат, скасовано та хвалено нове рішення в цій частині. Позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] в частині звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами задоволено. В порядку звернення стягнення на предмет іпотеки визнано за ПАТ «Універсал Банк» право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 121,90 кв.м., житловою площею 76,40\~кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ціною 366\~997,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1\~654,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Постановою Верховного Суду від 16.05.2018 року касаційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2012 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 21.05.2012 року скасовано і ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Підставою для відмови в задоволенні касаційної скарги слугувало те, що задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. Позивач не позбавлений відповідно до статей 38, 39 ЦК України можливості звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж визнання права власності на нього. Згідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, у зв`язку з невиконанням умов кредитного №002-2914/756-0261\~від 11.10.2007\~року у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 2\~778\~007,14\~грн.,\~що встановлено\~рішенням Печерського\~районного суду\~міста Києва\~від 26.05.2009\~року. Частиною 1 стаття 35 Закону України\~«Про іпотеку» встановлено, що у разі порушенням основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до частини 3 статті 33\~Закону України\~«Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Верховного Суду від 18.09.2018 року справа №921/107/15-г, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Таким чином,\~оскільки рішенням\~Печерського районного\~суду міста\~Києві від\~26.05.2009\~року встановлено,\~що за\~кредитним договором\~№002-2914/756-0261\~від 11.10.2007\~року у [PERSON] існує заборгованість у розмірі 2\~778\~007,14 грн., АТ «Універсал Банк» правомірно звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідно до умов іпотечного договору від 11.10.2007 року укладеного між позивачем та [PERSON] , остання передала в іпотеку житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площе. 0,0724 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 32\~218\~890 01 21\~084 0012, іпотекою забезпечено погашення заборгованості по кредиту, сплата процентів за користування кредитом, штрафні санкції та збитки. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved