Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

В березні 2015р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-4) до відповідача ПАТ «СК «Країна», в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про зменшення позову (а.с. 96): стягнути з відповідача на свою користь суму залишку страхового відшкодування у розмірі 24611,11 грн.; 2824,8 грн. - пені. Судом до участі у справі, в якості третьої особи було притягнуто ПАТ «УкрСиббанк». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 березня 2014р. між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 23/24/2.1.5.1 (далі по тексту - договір страхування). Предметом страхування за даним договором страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом та/або додатковим обладнанням транспортного засобу, зазначеним в даному договорі. Застрахований транспортний засіб автомобіль «Hyundai Accent» д.н. [NUMBER]. Відповідно до п. 7.1 цього договору сторони визначили, що до страхових ризиків відноситься - ДТП. 13 вересня 2014р. в період дії договору, мала місце настання вдруге страхового випадку, а саме пошкодження забезпеченого транспортного засобу в ДТП. В строки визначенні умовами договору страхування позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку, а також було надано повний пакет документів для здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування. Проте, на думку сторони позивача, відповідач помилково прийшов до висновку, що забезпечений транспортний засіб є конструктивно загиблим, і відповідачем не в повному обсязі було здійснено виплату страхового відшкодування, а саме не доплачено суму страхового відшкодування у розмірі 24611,11 грн. Позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті в повному обсязі суми страхового відшкодування є безпідставною та необґрунтованою, а тому вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач та його представник, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених в позові, з урахуванням поданої заяви про зменшення позову, і просили суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, вважав його безпідставним та необґрунтованим, просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в повному обсязі, згідно умов договору. Представник третьої особи позов підтримала, зазначаючи, що третя особа, як вигодонабувач за договором страхування не заперечує проти стягнення суми страхового відшкодування, яка не була сплачена на користь позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ст. 1 Закону України «Про страхування», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За змістом ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 27 березня 2014р. між сторонами було укладено договір. Предметом страхування за даним договором страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом та/або додатковим обладнанням транспортного засобу, зазначеним в даному договорі. Застрахований транспортний засіб автомобіль «Hyundai Accent» д.н. [NUMBER]. Вигодонабувачем за договором страхування є третя особа. 13 вересня 2014р. в період дії договору, мало місце ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої останній було пошкоджено. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що відповідачем не було сплачено страхове відшкодування в повному обсязі, а саме, на думку позивача сума недоплати склала 24611,11 грн., при цьому позивач звертав увагу суду, що відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування у розмірі 19450,0 грн., обґрунтовуючи свої вимоги Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 23 грудня 2014р. (а.с. 15-46). У відповідності з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 988 ЦК України; п. 3) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. В судовому засідання представник відповідача пояснював, що при визначенні розміру страхового відшкодування, відповідач прийшов до висновку, що має місце конструктивна загибель забезпеченого транспортного засобу, і відповідальним працівником відповідача було складено акт за допомогою програмного продукту Audatex. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів, в обґрунтування того, що працівник відповідача, який складав вищезазначений акт, є оцінювачем, а відповідач суб'єктом оціночної діяльності, як і не було надано суду доказів того, що наданий позивачем, в якості письмового доказу Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 23 грудня 2014р., проведений з порушенням вимог закону. Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування, який було надано стороною відповідача, розмір матеріального збитку, який було заподіяно позивачу, як власнику забезпеченого автомобіля складає 44061,11 грн. У відповідності з ч. 4 ст. 636 ЦК України, якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь 24611,11 грн. - невиплаченої частини страхового відшкодування підлягає задоволенню. Стосовно вимог позивача про стягнення на свою користь 2824,8 грн. - пені, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, враховуючи час, коли третя особа, вигодонабувач подала до відповідача останній документ для виплати суми страхового відшкодування, і строки визначені п. 17.2, 17.3 договору страхування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 246,11 грн.

Outcome: partial