Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

В березні 2017 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору міни дійсним. Свої вимоги мотивували тим, що в 2000 р. сторони уклали договір міни з метою обміну нерухомим майном, а саме: квартири [ADDRESS], та квартири [ADDRESS] (Центральному) в м. Миколаєві. Вказаний договір міни житла був оформлений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі. На теперішній час позивачі не мають можливості реалізувати своє право власності та розпоряджатися належним їм майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально.Відповідачі ніяких претензій не предявляють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляються. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати договір міни №1189 від 03.03.2000 р., укладений між сторонами на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі дійсним. Позивачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від їх представників до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира № 71 в будинку в будинку № 20 по вул. Колодязна в м. Миколаєві належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.04.1998 р., зареєстрованого в Миколаївському Бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 18746 від 21.05.1998 р. Квартира [ADDRESS] (Центральному) в м. Миколаєві, належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1999 р., зареєстрованого в Миколаївському Бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 18329 від 02.07.1999 р. 03.03.2000 р. на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за № 1189 був укладений Договір міни, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали квартиру [ADDRESS] (Центральному) в м. Миколаєві у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Право власності на квартиру [ADDRESS] (Центральному) в м. Миколаєві було зареєстровано в Миколаївському міському бюро технічної інвентаризації за позивачами, за реєстровим № 18329, від 07.03.2000 р. Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору міни дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе. Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір міни укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору міни житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. На час укладання договору міни сторони ухилились від його нотаріального посвідчення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору міни квартирами дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та

Outcome: approved