Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 124797,50 грн. та судові витрати, посилаючись при цьому на те, що відповідно до укладеного 29.04.2014 р. між сторонами кредитного договору № б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана відповідачем заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до\~якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 17.01.2019 р. [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 124797,50 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, про дату, час і місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами повідомлена належним чином. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази: копії анкети-заяви позичальника від 29.04.2014 р., витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з Умов і правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості [PERSON] та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] кредитного договору № б/н від 29.04.2014 р. відповідач [PERSON] отримала у позивача АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір складається із заяви клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Підписана відповідачем [PERSON] заява разом з вказаними документами становлять між банком та клієнтом договір, про що зазначено у заяві з підписом [PERSON] . При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до\~якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом у заяві відповідач [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, підтвердила факт отримання загальної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Пунктом 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно з п.2.1.1.5.6. Умов надання банківських послуг позичальник зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29.04.2014 р., укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , станом на 17.01.2019 р. заборгованість за кредитом становить 124797,50 грн., з яких: - 47347,04 грн. заборгованість за кредитом; -13230,61 грн. заборгованість за відсотками; -57800,923 грн. заборгованість за пенею; -500 грн. штраф (фіксована частина); - 5918,93 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частинами 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1 ст. 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки [PERSON] не виконала свої зобов`язання по сплаті кредиту належним чином, то вона повинна нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов`язання, оскільки в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» Мазуркевич А.М. своїм підписом підтвердила запропоновані їй умови кредитного договору. Згідно з частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконаного обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ч. 1 ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. в справі № 6-2003ц15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення пені в сумі 57800,92 грн. не підлягають задоволенню. Оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, тому з неї на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 17.01.2019 р. становить 66996,58 грн., а саме: 47347,04 грн. заборгованість за кредитом; 13230,61 грн. заборгованість за відсотками; 500 грн. штраф (фіксована частина); 5918,93 грн. штраф (процентна складова). Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, а саме на 53,68 %, то понесені судові витрати (за сплату судового збору при подачі позовної заяви 1921 грн.) підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1031,19 грн.

Outcome: partial