Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 77524,10 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 775,25 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що у вересні 2012 року він помилково перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 9699 доларів США. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується платіжними дорученнями № аВАТА2509018203148 від 18.09.2012 року та № аВАТА2509018263173 від 20.09.2012 року. Зазначені кошти відповідач отримав без будь-яких правових підстав, виключно у звязку з помилкою позивача, оскільки кошти були адресовані іншому одержувачу, однак помилково вказано відповідача. Кошти фактично вибули з володіння позивача, що унеможливлює реалізацію ним всіх правомочностей власника. Отже, незважаючи на те, що відповідач набув майно (кошти) в результаті помилки (поведінки) позивача, [PERSON] зобовязаний повернути майно, набуте ним без достатньої правової підстави. Між сторонами не укладалось жодних правочинів, не здійснювалось жодних дій спрямованих на укладення будь-яких договорів чи інших зобовязань. Будь-яких інших правовідносин між сторонами не існує. Таким чином, жодних підстав для набуття відповідачем вказаних коштів немає, а отже відповідач зобовязаний повернути безпідставно отримані кошти у розмірі 9699 доларів США, що в гривневому еквіваленті склало 77524,10 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 19.02.2013 року. Пізніше позивач доповнив обґрунтування своїх позовних вимог та декілька разів збільшував свої позовні вимоги і в остаточному варіанті просив стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 260496,84 грн. та суму сплаченого судового збору. В доповнених обґрунтуваннях вказав на те, що 20 липня 2012 року він отримав від [PERSON] кошти у розмірі 10000 доларів США за договором позики (у формі розписки) строком до 30.09.2012 року. Позивач мав намір перерахувати кошти [PERSON] на його картковий рахунок, відкритий у ПАТ «Приватбанк», в рахунок повернення боргу за позикою. Оплата коштів була здійснена за допомогою системи електронних платежів «Приват24» ПАТ «Приватбанк». Для проведення платежу через систему «Приват24» необхідно ввести номер картки одержувача, а поля з даними «Отримувача» (ПІБ, ІПН) автоматично заповнюються програмою. Зазначений порядок здійснення платежів міститься на офіційному веб-порталі ПАТ «Приватбанк». 18 вересня 2012 року позивач здійснював платіж через систему «Приват24» ПАТ «Приватбанк» по номеру картки. Однак при введенні номеру картки ним було допущено помилку, внаслідок чого було введено неправильний номер картки, як виявилось в подальшому - номер картки [PERSON] Оскільки відповідач є клієнтом Приватбанку, то в платіжному документі поля з ними «Отримувача» були заповнені автоматично. При здійсненні платежу, позивач не перевірив правильність введення реквізитів внаслідок чого, зарахування коштів відбулось на рахунок відповідача. 20 вересня 2012 року позивач, не маючи при собі номеру картки [PERSON], здійснив доплату залишку боргу за реквізитами вже здійсненого (18.09.2012 року) платежу. Позивач ніколи не знав та не зустрічався з відповідачем, [PERSON], жодних правовідносин між ними не було. Про існування відповідача, а тим більше його дані до здійснення помилкового перерахування коштів, [PERSON] не знав. Лише після здійснення платежів, було виявлено допущену помилку. Протягом декількох місяців позивач розшукував відомості про адресу відповідача (куди саме звертатись та до якого суду), яку було знайдено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Оскільки [PERSON] отримав кошти від позивача, не маючи жодних правових підстав для цього, то в силу ст. 1212 ЦК України зобов'язаний їх повернути. Ухвалою суду до участі у справу була залучена Manors Group Corp. в якості третьої особи. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що всі докази ним надані, а тому просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказала, що спочатку позивач мотивував свої вимоги виключно тим, що у вересні 2012 року він помилково перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 9699 доларів США посилаючись на те, що кошти були адресовані іншому одержувачу. В подальшому, позивач змінює свою позицію, а саме: нібито 20.07.2012 року він отримав від [PERSON] кошти у розмірі 10000 доларів США за договором позики строком до 30.09.2012 року. Начебто маючи намір повернути кошти [PERSON] на його картковий рахунок, відкритий у ПАТ «Приватбанк», при заповненні в системі електронних платежів «Приват24» позивач допустив помилку, внаслідок чого на рахунок відповідача нібито помилково було зараховано вказані вище кошти. Такі вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, оскільки позивач намагається приховати від суду дійсні обставини справи. Так, на початку 2012 року, відповідача зацікавила сфера діяльності та розвиток у напрямку Інтернет-трейдінгу та ринку Форекс. 16 січня 2012 року між відповідачем та Компанією SkopalinoTradingLimited був укладений Договір доручення №16-01/12, відповідно до якого клієнти Компанії Manors Group Corp. могли здійснювати на користь відповідача сплату грошових коштів та отримувати від нього грошові кошти, як посередника брокерської системи. Відповідна можливість, направлена на забезпечення поповнення торгових та інвестиційних рахунків клієнтів Компанії Manors Group Corp. була відображена і на вєб-сайті брокера та безпосередньо у тексті клієнтського договору, який акцептували клієнти компанії. 13 вересня 2012 року позивач пройшов реєстрацію на сайті manorsbroker.соm, акцептувавши тим самим клієнтській договір та інші регламентуючі документи Компанії Manors Group Corp., та отримавши доступ до особистого кабінету (відповідної сторінки на вказаному веб-сайті в мережі Інтернет) та торгового рахунку № 1003847 в інформаційно-торгівельній системі SkopalinoClient Terminal 4.0. Відповідно до довідки Manors Group Corp. було 3 випадки перерахування грошових коштів з метою поповнення вказаного торгового рахунку, а саме: 13.09.2012 року - шляхом перерахування [PERSON] з рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк» № 4149**** ****1261 - 820,00 гривень на рахунок залученої третьої особи в ПАТ КБ «Приватбанк» № 6762462619317321. Вже після цього, своїми заявками за № № 2468, 2488, надісланими відповідно 18.09.2012 року та 20.09.2012 року на електронну адресу, позивач зі своєї електронної адреси в мережі Інтернет звернувся з приводу поповнення його рахунку № 1003847 на загальну суму 9699,00 доларів США. У відповідь, відповідачем, в свою чергу, були надані реквізити його рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, позивач поповнив свій торговий рахунок тричі, а відповідач не привласнював його грошових коштів, а виступав посередником між ним та брокером з приводу прийняття та подальшої виплати коштів внаслідок здійснення операцій на ринку Форекс згідно рахунку позивача. Позивач виступив інвестором на ринку Форекс з метою отримання прибутку від своїх торгових та інвестиційних операцій. А отже грошові кошти були перераховані позивачем з метою реалізації його власного бажання, а також відповідно до акцептованого з Manors Group Corp. клієнтського договору. Відповідно і грошові кошти, що надійшли на рахунок відповідача у банку, були отримані на правовій підставі, а саме: відповідно до клієнтського договору від 13.09.2012 року, укладеного між позивачем та Manors Group Corp., в якому містяться, серед іншого, правила поповнення рахунків клієнта; Договору доручення № 16-01/12 від 16.01.2012 року, укладеного між відповідачем та SkopalinoTradingLimited, яка діяла на виконання Договору Franchising № F/МGС від 25 грудня 2010, укладеного між Компанією SkopalinoTradingLimited та Компанією Manors Group Corp. Тому, вимоги позивача є незаконними. У звязку з вимогами позивача відповідач звертався до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. За результатами розслідування відповідне кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Однак, в той же час, видно, що справжність документів була перевірена в ході досудового розслідування, а [PERSON] вищевказаних фактів не спростував, відмовившись від дачі пояснень. Представник Manors Group Corp. в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні було встановлено, що 18 вересня 2012 року [PERSON] перерахував на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 8699 доларів США, що підтверджується платіжним дорученим № аВАТА2509018203148 (а.с.5), а 20 вересня 2012 року - 1000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № аВАТА2509018263173 (а.с.4). Позивач вказав, що вищевказані кошти були перераховані на рахунок відповідача помилково та отримані ним без будь-яких правових підстав, виключно у звязку з помилкою позивача, оскільки кошти були адресовані іншому одержувачу, а саме [PERSON]. В обґрунтування вказаних обставин вказав на те, що 20 липня 2012 року він отримав від [PERSON] кошти у розмірі 10000 доларів США за договором позики (у формі розписки) строком до 30.09.2012 року, на підтвердження чого надав ксерокопію розписки від 20.07.2012 року (а.с.107), які (кошти) він й хотів перерахувати [PERSON], але помилився реквізитами. Тому, просив стягнути з відповідача на його користь вищевказані кошти, як безпідставно набуті. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Проте, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Разом з тим, позивач оригінал вказаної ним письмової розписки від 20.07.2012 року суду не надав, на яку він посилається як на доказ своїх позовних вимог, та не вказав номер рахунку [PERSON], на який він, з його тверджень, хотів перерахувати кошти та не надав (не зазначив) доказів того, що вказана особа взагалі має якісь рахунки у ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, позивач не спростував доказів наданих представником відповідача на підтвердження її заперечень. При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Так, для встановлення вищевказаних обставин та обставин, заявлених представником відповідача в її запереченнях, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року явку позивача - [PERSON] в судове засідання по даній справі було визнано обовязковою. Проте, позивач відмовився виконувати вищевказану ухвалу суду та наполягав на розгляді справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У звязку з вищевказаним, позивачем не доведено суду правомірність та обґрунтованість його позовних вимог. В той же час, представником відповідача доведено суду правомірність отримання відповідачем від позивача вищевказаних коштів у розмірі 9699 доларів США. Так, при здійсненні будь-яких платежів через електронну систему «Приват 24» (систему дистанційного обслуговування клієнтів), клієнт проходить декілька етапів: верифікацію, ідентифікацію та інше. Порядок обслуговування клієнтів через вказану систему визначено умовами «Угодою користувача», з яким користувач ознайомлюється й дає свою згоду на його умови перед кожним здійсненням будь-якого платежу через вказану систему. В даних випадках [PERSON] неодноразово власноручно заповнюючи платіжні доручення, вказував отримувачем платежу [PERSON], зазначав саме його реквізити і здійснював дистанційні розпорядження банку на виконання операцій після отримання паролю на свій мобільний телефон, перевірки правильності реквізитів і лише після введення отриманого паролю підтверджував платежі за зазначеними ним реквізитами. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрованим клієнтом Manors Group Corp. з 13.09.2012 року, яка (Manors Group Corp.) діє на підставі Договору Franchising № F/МGС (франчайзенгу) від 25 грудня 2010 року, укладеного між Компанією SkopalinoTradingLimited (Кіпр) та Компанією Manors Group Corp. (Домініка), відповідно до якого Компанія SkopalinoTradingLimited - це юридична особа, що забезпечує здійснення конверсійних арбітражних операцій та проведення всіх необхідних розрахунків по них, на підставі договорів, угод та інших документів укладених з клієнтом. За основними умовами даного договору Manors Group Corp. отримала від SkopalinoTradingLimited статус, який дозволяє їй працювати зі своїми клієнтами від свого імені, а також надає право використання програмного комплексу SkopalinoClient Terminal 4.0. (а.с.171-177). Для цілей обліку операцій, що здійснювалися клієнтами створювалися спеціальні рахунки, відкритті у торгівельній системі за допомогою вказаного торгівельного комплексу клієнтами Manors Group Corp. У відповідності до п.2.3.4. вищевказаного Договору Franchising № F/МGС від 25 грудня 2010 року, SkopalinoTradingLimited зобовязана приймати платежі від клієнтів, а також залучати третіх осіб для забезпечення прийняття та виплату коштів клієнтами, самостійно укладаючи з такими особами відповідні договори. На підставі вищевказаного, 16 січня 2012 року між [PERSON] та SkopalinoTradingLimited був укладений Договір доручення № 16-01/12, відповідно до якого клієнти Manors Group Corp. могли здійснювати на користь [PERSON] сплату грошових коштів та отримувати від нього ж грошові кошти, як посередника брокерської системи (а.с.178-179). Вищевказане кореспондується також з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АБ № 269740, згідно якого відповідач є фізичною особою-підприємцем з 07.05.2012 року та видами його діяльності, серед іншого, є допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг (а.с.17-18). На підставі вищевказаного, позивач - [PERSON], будучи клієнтом Manors Group Corp., своїми заявками за № 2468 від 18.09.2012 року та № 2488 від 20.09.2012 року звернувся з приводу поповнення його торгового рахунку № 1003847 на загальну суму 9699,00 доларів США (а.с.180), внаслідок чого відповідач - [PERSON], як повноважний повірений на підставі Договору доручення № 16-01/12 від 16.01.2012 року, надав позивачу реквізити свого рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк». Після чого позивач двома переказами й здійснив вищевказані перекази, а SkopalinoTradingLimited здійснило зарахування загальної суми 9699,00 доларів США на торговий рахунок [PERSON] відкритого в Manors Group Corp. Суд вважає належними вищевказані докази, оскільки вони підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та не спростовані позивачем. Крім того, вищевказані обставини підтверджуються постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції [PERSON] від 15.01.2015 року про закриття кримінального провадження, в якій слідчим також наведені вищевказані обставини щодо отримання відповідачем від позивача коштів та зазначено, що ці обставини та правомірність отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується належним чином завіреними копіями Договору Franchising № F/МGС від 25.12.2010 року, Договору доручення № 16-01/12 від 16.01.2012 року, електронних заявок [PERSON] за № 2468 від 18.09.2012 року та № 2488 від 20.09.2012 року, офіційною довідкою SkopalinoTradingLimited від 23.10.2013 року № 23-10/13. Також, слідчим вказано, що дані щодо недійсності або нікчемності даних документів відсутні (а.с.207-209). За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оскільки позивачем не доведені обставини, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а представником відповідача доведена правомірність отримання останнім від позивача грошових коштів, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, задоволенню також не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed