Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом до [PERSON] та [PERSON] про виділення часток. В позові вказував, що 12 травня 1993 року згідно наказу від 12 травня 1993 року № 2751 Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів посвідчила видане свідоцтво про право власності на житло за адресою [ADDRESS]. Згідно даного свідоцтва від 12.05.2015 р. на праві спільної сумісної власності житло за адресою: [ADDRESS], належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Всі вищезазначені особи були прописані за вищевказаною адресою. З 27 червня 1993 року [PERSON] та [PERSON] були зняті з реєстрації за адресою [ADDRESS] та з 27 червня 1993 року були зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] було розірвано про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18 липня 2002 року зроблено запис № 406. Після розірвання шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер про що в книзі реєстрації актів про смерть 03 жовтня 2022 року було зроблено запис 2340. Фактично на момент смерті [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживали та були прописані його колишня дружина [PERSON] та його донька [PERSON]. Відмову від прийняття спадщини донька померлого не заявляла. Тобто [PERSON], яка є донькою померлого [PERSON], фактично прийняла спадщину згідно зі ст. 1268 ЦК України. [INFO] року [PERSON], який являвся батьком покійного [PERSON], помер про що 21 жовтня 20105 року складено відповідний актовий запис № 40. [INFO] року померла [PERSON], яка являлась матір'ю [PERSON], про що 25 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис № 31. 03 червня 2003 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], посвідчений Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області за реєстровим № 201 на частку квартири [ADDRESS]. 03 червня 2003 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], посвідчений Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області за реєстровим № 200 на частку квартири [ADDRESS]. [PERSON] була подана заява до державного нотаріуса Глобинської нотаріальної контори Полтавської області Колінько Т.О. про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] та [PERSON]. 28 січня 2015 року державним нотаріусом Глобинської нотаріальної контори Полтавської області Колінько Т.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 03 червня 2003 року за реєстровим записом № 201 на частку квартири [ADDRESS], що належала померлому [PERSON]. 28 січня 2015 року державним нотаріусом Глобинської нотаріальної контори Полтавської області Колінько Т.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 03 червня 2003 року за реєстровим записом № 200 на частку квартири [ADDRESS], що належала померлій [PERSON]. При винесені вищевказаних постанов державний нотаріус Колінько Т.О. керувалась тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Кременчуцької міської ради 12.05.1993 року, що належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], на [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] частки співвласників майна не визначені. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визначити частки, у спільному сумісному майні, померлого [PERSON], [PERSON], померлого [PERSON], померлої [PERSON], [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутності. Третя особа державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області Колінько Т.О. в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам встановив наступне. Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Згідно частини першої статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду (ч.2 ст. 370 ЦК України). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). [PERSON], є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] та померлої [PERSON] та відповідно до положень ст.1261 ЦК України, маю право на спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] згідно заповіту. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 12 травня 1993 року згідно наказу від 12 травня 1993 року № 2751 Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів посвідчила видане свідоцтво про право власності на житло за адресою [ADDRESS]. Згідно даного свідоцтва від 12.05.2015 р. на праві спільної сумісної власності житло за адресою: [ADDRESS], належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Всі вищезазначені особи були прописані за вищевказаною адресою. З 27 червня 1993 року [PERSON] та [PERSON] були зняті з реєстрації за адресою [ADDRESS] та з 27 червня 1993 року були зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] було розірвано про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18 липня 2002 року зроблено запис № 406. Після розірвання шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер про що в книзі реєстрації актів про смерть 03 жовтня 2022 року було зроблено запис 2340. Фактично на момент смерті [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживали та були прописані його колишня дружина [PERSON] та його донька [PERSON]. Відмову від прийняття спадщини донька померлого не заявляла. Тобто [PERSON], яка є донькою померлого [PERSON], фактично прийняла спадщину згідно зі ст. 1268 ЦК України. [INFO] року [PERSON], який являвся батьком покійного [PERSON], помер про що 21 жовтня 20105 року складено відповідний актовий запис № 40. [INFO] року померла [PERSON], яка являлась матір'ю [PERSON], про що [INFO] року складено відповідний актовий запис № 31. 03 червня 2003 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], посвідчений Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області за реєстровим № 201 на частку квартири [ADDRESS]. 03 червня 2003 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], посвідчений Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області за реєстровим № 200 на частку квартири [ADDRESS]. [PERSON] була подана заява до державного нотаріуса Глобинської нотаріальної контори Полтавської області Колінько Т.О. про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] та [PERSON]. 28 січня 2015 року державним нотаріусом Глобинської нотаріальної контори Полтавської області Колінько Т.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 03 червня 2003 року за реєстровим записом № 201 на частку квартири [ADDRESS], що належала померлому [PERSON]. 28 січня 2015 року державним нотаріусом Глобинської нотаріальної контори Полтавської області Колінько Т.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 03 червня 2003 року за реєстровим записом № 200 на частку квартири [ADDRESS], що належала померлій [PERSON]. При винесені вищевказаних постанов державний нотаріус Колінько Т.О. керувалась тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Кременчуцької міської ради 12.05.1993 року, що належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], на [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] частки співвласників майна не визначені. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON].

Outcome: approved