Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що відповідно до кредитного договору № б/н від 05.06.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися внески на погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість в сумі 28163,10 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2543,73 гривень, заборгованості по відсотках в сумі 23402,08 гривень, пеня в сумі 400,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штраф (процентна складова) в сумі 1317,29 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що заборгованість за кредитним договором нею погашена. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 05.06.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено анкетою-заявою позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, Умовами та правилами надання банківських послуг, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, розрахунком сум заборгованості, наданими позивачем. Відповідно до довідки позивача строк дії кредитної картки встановлено до березня 2019 року. Згідно наданого банком розрахунку станом на 30.04.2018 року відповідач має заборгованість в сумі 28163,10 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2543,73 гривень, заборгованості по відсотках в сумі 23402,08 гривень, пеня в сумі 400,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штраф (процентна складова) в сумі 1317,29 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, який не повертає. Однак не відповідає вимогам закону й вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов`язання у виді одночасного стягнення штрафу та пені оскільки це має ознаки притягнення до відповідальності двічі за одне й те ж саме правопорушення. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року про застосування статті 61 Конституції України щодо застосування подвійної цивільно-правової відповідальності (пені та штрафу), відповідно до якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить ч.1 статті 61 Конституції України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині стягнення штрафу у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 1317,29 гривень (процентна складова) належить відмовити. Застосування лише одного виду відповідальності за порушення умов кредитного договору у вигляді пені не суперечить закону. Таким чином, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 2543,73 гривень, заборгованість по відсоткам в сумі 23402,08 гривень, пеню в сумі 400,00 гривень, а всього суму заборгованості, яка становить 26345,81 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги АТ «КБ «ПриватБанк»» задоволено частково, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в сумі 1648,35 грн..

Outcome: partial