Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

АТ «Юнекс Банк» звернувся до Київського апеляційного суду для визначення підсудності цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява вмотивована тим, що 03.02.2014 року між ПАТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 28.5.0214.ФО_К на придбання транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 123 593, 24 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,37% річних та кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 03.02.2021 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 28.5.0214.ФО_32 від 03.02.2014 року, відповідно до умов якого відповідач, як поручитель, зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за вказаним Кредитним договором. Разом з тим, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору. Станом на 25.11.2019 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ «Юнекс Банк» по кредитному договору складає суму в розмірі 193 620, 90 грн.. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд солідарно стягнути в примусовому порядку з відповідачів, як із позичальника та поручителя, на користь позивача суму заборгованості за кредитом в сумі 193 620, 90 грн. Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 27.12.2019 року відповідно до ст. 23 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначена підсудність цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - Деснянському районному суду м. Києва. 15.01.2020 вищевказана справа надійшла на адресу Деснянського районного суду м.Києва. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 17.01.2020 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, при цьому, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, зокрема відповідачів було повідомлено шляхом розміщення інформації на веб -порталі «Судова влада України», оскільки згідно відомостей, які містяться на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 27.03.2014 року та листа заступника начальника УДППЗ «Укрпошта» від 31.07.2014 року, прийом та доставка поштових відправлень до населених пунктів АР Крим тимчасово призупинена Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03.02.2014 року між ПАТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28.5.0214.ФО_К на придбання транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідчу було надано кредит в сумі 123 593, 24 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,37% річних та кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 03.02.2021 року. Відповідно до кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, в порядку та на умовах укладеного між сторонами договору. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 28.5.0214.ФО_32 від 03.02.2014 року, відповідно до умов якого відповідач, як поручитель, зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за вказаним Кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, надавши йому грошові кошти у сумі 123 593, 24 грн., що підтверджується меморіальним ордером №5686 від 03.02.2014 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 25.11.2019 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ «Юнекс Банк» по кредитному договору складає суму в розмірі 193 620, 90 грн., в тому числі: 119 928, 19 грн. - сума заборгованості по поверненню кредитних коштів та 73 692, 71 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, стороною відповідачів не спростований, як і не надано суду доказів на підтвердження належного виконання умов договору та сплати коштів. При вирішенні спору суд приймає до уваги те, що ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов`язково повинна бути досягнута згода. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписуючи кредитний договір, відповідач [PERSON] погодився з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписанням даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов`язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Крім того, відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, а також відповідно до статті 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обгрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 904, 31 грн., а саме в розмірі по 1452,16 грн. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved