Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

АТ «Державний Ощадний банк України» звернувся до суду, вказуючи, що відповідно до укладеного кредитного договору № 56/13619 від 06 вересня 2010 року позивач надав кредит в розмірі 10000 грн. [PERSON] на строк дії платіжної карти зі сплатою 24 % річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35 % річних за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач порушив умови договору, не сплачував своєчасно гроші за кредитом, відсотками та іншими виплатами, тому виникла заборгованість, яку просить стягнути разом з судовими витратами. Станом на 24 жовтня 2019 року виникла заборгованість по договору в сумі 17702,48 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 9985,33 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2259,76грн., заборгованості за обслуговування карткового рахунку 4,5 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача , відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за весь час прострочення: по кредиту 3305,14 грн. та відсоткам -964,66грн., а також три проценти річних від простроченої суми: по кредиту 915,09грн.,та відсоткам - 268грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17702,48 грн. та судові витрати 1921грн. 16 грудня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3 ). Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання не повідомив . Відзив на позовну заяву відповідач не надав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280,281 ЦПК України . Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно укладеного кредитного договору № 56/13619 від 06 вересня 2010 року ПАТ Державний Ощадний банк України відкрив на ім`я [PERSON] рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» та встановив кредит в сумі 10000 грн. терміном на строк дії картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 %. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35%. Сторони уклали додаткову угоду до договору № 55/13619 від 6 вересня 2010року, за якою відповідно до п. 4.4. договору, відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати належні платежі за кредитом не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним( а.с.8 ). Строк погашення кредиту дорівнює строку дії платіжної картки . Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 13.03.2020р.за вих. № 46-13/2362/293365,строк дії картки ,виданої згідно кредитного договору №56/13619 від 06.09.2010 року ,на ім`я [PERSON] становить - вересень 2016 року. Згідно розписки, [PERSON] отримав платіжну картку та ПІН-конверт до неї 30 вересня 2013 року ( а.с. 12). Розмір заборгованості за кредитом та відсотками підтверджено наданою випискою з рахунку, за яким відповідач порушував умови договору та не сплачував щомісячні платежі в повному обсязі. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України передбачено,що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Щодо позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суд приймає до уваги, пунктом 1.1.4 додаткової угоди передбачено право позивача нараховувати відсотки за договором у розмірі 24% річних на суму заборгованості на період дії платіжної картки, тобто, до вересня 2016 року включно. Розглядаючи позов, судом враховано, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відтак, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Така позиція висловлена в постанові Верховного Суду №14-10цс18. Отже банк, звертаючись з позовом про стягнення заборгованості станом на 24 жовтня 2019 року. Здійснив нарахування відсотків по договору кредиту до 18 березня 2016 року. Суд приймає до уваги, що відповідачем не надані заперечення щодо нарахування боргу по відсоткам та тілу кредиту. Отже, стягненню на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом в розмірі 9985,33 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2259,76грн (станом на 18 березня 2016 року), заборгованості за обслуговування карткового рахунку 4,5 грн., що утворилась станом на 24 жовтня 2019 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за тілом кредита 3305,14( з 1 жовтня 2016 по 1 жовтня 2019 року) та по відсоткам - 964,66, ( з 1 червня 2015 по жовтень 2019 року; та за період з 26 травня 2015 року по 24 жовтня 2019 року трьох відсотків річних від суми заборгованості за процентами в розмірі 268 грн., і за період з 5 жовтня 2016 року по 24 жовтня 2019 року трьох відсотків річних від суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 915,09 . Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене , суд вважає, що право кредитодавця нараховувати індекс інфляції та 3% річних з`являється після закінчення строку кредитного договору Отже,\~позов в\~частині стягнення\~з відповідача\~інфляційних витрат\~за весь\~час прострочення,\~ також\~трьох процентів\~ річних\~від простроченої\~суми можливо задовольнити\~\~лише в межах охоронних правовідносин, тобто\~,\~після спливу визначеного договором строку кредитування, а саме : з жовтня 2016 року та до дати , визначеної позивачем 24 жовтня 2019 року . Судом також враховано, що умови договору\~\~не містять домовленостей, про нарахування інфляційного знецінення та трьох відсотків річних в разі порушення виконання зобов`язання. Відтак, стягненню підлягають інфляційних втрати за час прострочення виконання грошового зобов`язання ( з жовтня 2016 року по 24 жовтня 2019 року ) в розмірі 3305,14 грн. та трьох відсотків річних за період з а цей же період - 915,09 грн. В іншій частині позов не підлягає задоволенню. Загальна сума заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, станом на 24 жовтня 2019 року, становить 16469,82 грн., та складається із: - заборгованості за кредитом 9985,33 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2259,76грн., - заборгованості за обслуговування карткового рахунку 4,5 грн., - інфляційних втрат 3305,14 грн., - трьох відсотків річних від суми заборгованості 915,09 грн . За частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов банку задоволено на 93,04% (16469,82 х 100 :17702,48), з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції 1787,3 грн. (1921 х 93,04 %).

Outcome: partial