Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 11 957 грн. 13 коп. за кредитним договором від 21 вересня 2011 року та судових витрат по справі. В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказує, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 21 вересня 2011 року, у зв`язку з чим станом на 26 травня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 11 957 грн. 13 коп., а тому банк змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, проте від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, у заяві також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав заяву про розглдя справи без його участі, просив зменшити суму пені та штрафу відповідно до вимог ст. 549 ЦК України. Щодо задоволення решти позовних вимог не заперечує. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. [PERSON] 21 вересня 2011 року підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з матеріалами справи за відповідачем станом на 26 травня 2019 року рахується заборгованість по кредитному договору №б/н від 21.09.2011 року в розмірі 11 957 грн. 13 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов`язку не виконав. Відповідач був ознайомлений з тарифами та умовами кредитування, однак, платежі з погашення не здійснював. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11 957 грн. 13 коп., з яких: 2 849 грн. 11 коп. - тіло кредиту; 2 422 грн. 45 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 4 989 грн. 99 коп. - заборгованість за пенею; 650 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 545 грн. 58 коп. - штраф (процентна складова). Укладений із банком кредитний договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у зв`язку з чим він відповідно до правил ст.204 ЦК України він є правомірним. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання), відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов а вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що зобов`язання не виконано, що відповідачем не оспорено. На час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Статтею 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року). Згідно наданого банком розрахунку заборгованість по тілу кредиту становить 2849 грн. 11 коп., а розмір нарахованої пені - 4989 грн. 99 коп. З урахуванням положень ст.10 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач своїми діями сприяв збільшенню розміру пені, а тому наявні підстави для зменшення її розміру. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, з врахуванням встановлених обставин у справі - розміру збитків та дій позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені із суми 4989 грн. 99 коп. до 2849 грн. 11 коп. Між тим, у позовних вимогах ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, необхідно відмовити з огляду на таке. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов' язковою для всіх судів України. Оскільки даним рішенням стягується пеня за несвоєчасність сплати боргу, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів необхідно відмовити, оскільки одночасне застосування пені та штрафів за одне й те саме порушення не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути загальну суму в розмірі 8 770 (вісім тисяч сімсот сімдесят) грн. 67 коп. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, з відповідача необхідно стягнути 1409 грн. 07 коп. (11 957,13: 8 770,67 = 1,36330862; 1 921 : 1,36330862 = 1409 грн. 07 коп.) Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст.204, 526, 527, 551, 599, 610-612, 616, 623, 624, 629 ЦК України, ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд ,-

Outcome: partial