Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 137800,71 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 2007 року відповідачка звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 48000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, п. 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язань за вказаним договором не виконала, внаслідок чого станом на 22 березня 2020 року виникла заборгованість на загальну суму 137800,71 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою судді від 23 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не направила. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, 06 грудня 2007 року відповідачка звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву Згідно із заявою банк надав позичальнику кредит у сумі 5280,00 грн. на строк 24 місяці з 06 грудня 2007 року по 06 грудня 2009 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,1% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту щомісячної винагороди з надання фінансового інструменту у розмірі 84,48 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 480,00 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку; щомісяця в період сплати (з 6 по 11 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 333,44 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до Заяви та Умов. Підписавши вказану заяву відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач надав суду розрахунок заборгованості за кредитом, згідно з яким станом на 22 березня 2020 року виникла заборгованість на загальну суму 137800,71 грн., яка складається із: 79210,67 грн. заборгованості за тілом кредиту (в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками; 32561,55 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 18990,36 грн. заборгованості за пенею; 0,00 грн. заборгованості за нарахованою комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6538,13 грн. - штраф (процентна складова). Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: розрахунком заборгованості за договором № б/н від 06 грудня 2007 року, укладеним між позивачем та відповідачкою станом на 31 травня 2015 року; розрахунком заборгованості за договором № б/н від 06 грудня 2007 року, укладеним між позивачем та відповідачкою станом на 30 вересня 2019 року; розрахунком заборгованості за договором № б/н від 06 грудня 2007 року, укладеним між позивачем та відповідачкою станом на 22 березня 2020 року; випискою за договором №б/н станом на 24 березня 2020 року; довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти; довідкою про надання кредитних карток; Умовами та Правилами надання банківських послуг. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Отже, з відповідачки на\~користь АТ\~КБ «Приватбанк»\~підлягає стягненню\~заборгованість за\~кредитним договором,\~яка утворилась\~станом на\~22\~березня 2020\~ року, а саме: 79210,67 грн. заборгованості за тілом кредиту (в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту); 32561,55 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. При вирішенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачки 18990,36 грн. заборгованості за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6538,13 грн. - штраф (процентна складова), в цій частині позову слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Одночасно, пунктом 1.1.5.20 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов АТ КБ «Приватбанк» у частині стягнення пені не може бути задоволений, а тому, з відповідачки на корить АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором на загальну суму 118810,35\~грн., з яких: 79210,67 грн. заборгованість за тілом кредиту (в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту); 32561,55 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6538,13 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1812,34 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 86,22 %).

Outcome: partial