Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 05.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 30.04.2019 року має заборгованість в розмірі 402368,73 грн., яка складається з наступного: 7975,17 грн. - заборгованість за кредитом; 389343,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5050,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Разом з тим, позивач не вимагає від боржника повернення повної суми заборгованості, а лише частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 127431,39 грн., яка складається з наступного: 7975,17 - заборгованість за кредитом; 119456,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 05.12.2007 року по 30.12.2017 року. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 127431,39 грн. за кредитним договором б/н від 05.12.2007 року, а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позов не надав. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 05.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. В порушення умов договору [PERSON] перестала сплачувати позивачу грошові кошти, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 30.04.2019 року в розмірі 402368,73 грн., яка складається з наступного: 7975,17 грн. - заборгованість за кредитом; 389343,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5050,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, оскільки в порушення умов договору [PERSON] зобов`язання передбачені договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість, яку просить стягнути позивач, у розмірі 127431,39 грн., яка складається з наступного: 7975,17 - заборгованість за кредитом; 119456,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 05.12.2007 року по 30.12.2017 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1921,00 грн. На підставі статей 526, 530, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved