Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обгрунтування якого вказав, що 24 жовтня 2013 року позичив відповідач в борг кошти в сумі 120000гривень до 24 листопада 2013 року. Однак у визначений строк [PERSON] коштів не повернув, з огляду на що позивач просить його вимоги задовольнити, стягнути з відповідача суму позики, 3 відсотка річних в сумі 8117,24, інфляційні втрати в сумі 83520грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2013 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 120000 гривень з кінцевим строком поверення до 24 листопада 2013 року, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками. ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк виконання зобовязань [PERSON] перед [PERSON] сплинув 24 листопада 2013 року, тому відповідно до ст.625 ЦК України на суму боргу підлягають нарахуванню три відсотки річних та інфляційні втрати. За період з 25.11.2013 року по 25.02. 2016 року три відсотка річних становить 8117,24 грн. = 120000 грн. 3%/100%/823 дні прострочення. Інфляційне зростання суми боргу становить 83520грн. = 120000 грн. х 100,5 х 100,2 х 100,6 х 102,2 х 103,3 х 103,8 х 101,0 х 100,4 х 100,8 х 102,9 х 102,4 х 101,9 х 103,0 х 103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 х 99,0 х 99,2 х 102,3 х 98,7 х 102,0 х 1007 х 100,9 120000 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконав зобовязання з повернення позики, тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути позичені кошти в сумі 211637,24грн., в т.ч. 120000грн. боргу за договором позики, 8117,24 грн. три відсотка річних, 83520грн. індекс інфляції. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи: витрат на правову допомогу; витрат, пов'язаних із проведенням судових експертиз. Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. 22.02.2016 року між позивачем та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги в цивільній справі про стягнення боргу за невиконання договору позики. Позивачем за вказаним договором сплачено 2000грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера Відповідно до абз 2 п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). При обчисленні розміру компенсації необхідно врахувати всі витрати, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Згідно розрахунку витрат повязаних із наданням правової допомоги сума витрат позивача на правову допомогу становить 2000грн, які позивач також просить стягнути з відповідача. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 4116,39грн. (2116,39 грн. по сплаті судового збору та 2000грн. витрат на правову допомогу).

Outcome: approved