overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В березні 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 05 червня 2004 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС Великомихайлівського РУЮ Одеської області, актовий запис №16. Спільне життя не склалось через конфлікти та непорозуміння. Підставою для розпаду сімї стало те, що в сімї постійно виникають скандали. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден, також пояснив суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2004 року відділом РАЦС Великомихайлівського РУЮ Одеської області, актовий запис № 16. Від спільного життя мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На підставі 4.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з лютого 2010 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, оскільки вважають, що їхня сімя розпалася остаточно. Ухвалою суду, з метою збереження родини, сторонам було надано строк на примирення 5 місяців, але у вказаний строк вони не примирились., При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Бака», що підтверджується її письмовою заявою. Спір по розділу майна вирішений. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 8,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00грн. на користь позивачки. На підставі ст.105 ч.З, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В березні 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 30 жовтня 1993 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Стоянівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №04. Причиною розпаду сімї послужила несумісність характерів подружжя. Сімейні відносини фактично припинились з грудня 2008 року. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Також пояснила суду, що відповідач проживає з іншою жінкою. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 жовтня 1993 року Стоянівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №04. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] .[PERSON], [INFO] та сина- Гургіш [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з грудня 2008 року. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. При розгляді справи спору про розподіл майна немає. Витрати по справі необхідно покласти на відповідача. Також на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 8,50грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00грн. на користь держави. На підставі ст.105 ч.З, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до [PERSON], третьої особи [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 27 лютого 2010 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на ? частку домоволодіння, яке розташовано по вул. Річна, № 11 в с. Костичани Новоселицького району. Як спадкоємець за заповітом спадщину [PERSON] прийняла своєчасно. Відповідачка від обовязкової долі у спадщині відмовилась. Але оскільки спадкодавець не отримав при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, [PERSON] не може оформити на себе право власності на спадщину. Просив суд визнати за [PERSON] право власності на ? частку домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов і просив задовольнити його вимоги. Відповідачка та третя особа в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, в якій позов визнають та просять розглянути справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 27 лютого 2010 року відкрилася спадщина на ? частку домоволодіння, яке розташовано по вул. Річна, № 11 в с. Костичани Новоселицького району та відносилося до дворів колгоспного типу. [PERSON] своєчасно прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом. Однак, у звязку із смертю спадкодавця, БТІ відмовилось зареєструвати право власності за померлим. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відповідачка відмовилась від прийняття обовязкової долі у спадщині, то право власності на спадщину слід визнати за [PERSON]. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1241, 1268, 1270, 1273 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В березні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. В даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн.. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 350 грн.. Відповідач позов визнав в повному обсязі, пояснівши суду, що готовий сплачувати аліменти позивачці на утримання його дитини в розмірі 350 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Топорівської сільради № 161 від 11 березня 2011 року. Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні. Сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо. Відповідач як батько зобовязаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини на рівні із матірю. Враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений дохід відповідача, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 02 березня 2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, в тому числі і на земельні ділянки: масив [ADDRESS] Одеської області (за межами населених пунктів). Вона після смерті спадкодавця у встановлений законом строк, як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки не змогла, оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки. З цих підстав вимушена звернутися до суду та просити суд визнати за нею право власності в порядку спадщини за заповітом на вищевказані земельні ділянки. В заяві, направленій до суду, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд слухати справу у її відсутність. Представник відповідача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи - КСП ім. А.В. Трофімова у судове засідання не з'явився. Вказана особа про час та місце слухання справи, сповіщена належним чином. Дослідив письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: -ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). -ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. -ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. -ст.1220 ч.1,ч.2 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. -ст.1221 ч.1 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. -ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. -ст.1223 ч.3 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що дійсно [INFO] року в с. Малодолинське, м. Іллічівськ, Одеської області померла [PERSON] (а.с.12), після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, відповідно до якого [PERSON] усе своє майно, яке на день її смерті буде їй належати, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, та все те, на що вона за законом буде мати право заповідала [PERSON] - позивачу по справі (а.с.13). Відповідно до вказаного заповіту вищевказані земельні ділянки ввійшли до спадкової маси. Вказану спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори прийняла [PERSON], як спадкоємець за заповітом, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не змогла, оскільки спадкодавець за життя не встигла отримати свідоцтво про право власності на вищевказані земельні ділянки. З названих вище підстав позов і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] третя особа - Головне управління юстиції м. Києва про визнання угод недійсними, визнання права власності на майно та витребування майна у якому просила визнати недійсним доручення від 27.10.2001 року від імені [PERSON] на ім»я [PERSON] та посвідчене державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] в реєстрі за №6у-2426; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27.02.2002 року, укладений між [PERSON], від імені якого діяв [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №2106 та зареєстрованого в Київському міському БТІ 14.06.2004 року; визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року; витребувати від [PERSON] квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] За клопотанням позивача та її представника у справі призначено судово-технічну та судово-почеркознавчі експертизи електрофотографічної копії оскаржуваного доручення до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та повторну судово-технічну та судово-почеркознавчі експертизи електрофотографічної копії оскаржуваного доручення до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в м. Києві і отримано відповідні висновки, крім іншого, із врахуванням вільних зразків підпису та почерку [PERSON], виконаних в оригіналі Форми №1 від 05.01.1982 року. У відповідності до ст. 131 ЦПК України, сторони зобов»язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. В судовому засіданні після переходу судом до розгляду справи по суті, ухвалою із занесенням в журнал судового засідання представнику позивача відмовлено в прийнятті додаткових доказів, а саме: висновків почеркознавчих досліджень проведених позивачем із власної ініціативи. В цьому ж засіданні представником позивача подано заяву про відвід судді. Підставою відводу позивач та її представник вказує на безпідставну відмову у прийнятті нових доказів які отримані після початку розгляду справи по суті, що, на думку останніх, є свідченням упередженого та необ»єктивного розгляду справи головуючим. Представник [PERSON] заперечив проти поданої заяви вказуючи на зловживання представником позивача своїми процесуальними правами та порушення порядку подання доказів. Заслухавши думку сторін, суд вважає, що мотиви відводу судді надумані і не є підставою для відводу головуючого у справі, ґрунтуються лише суб»єктивній думці представника позивача і свідчать про наміри чинити тиск на суд. Таким чином, заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у шлюбних стосунках починаючи з 05.10.2007 року та рішенням Заводського районного суду від 18.08.2011 року його було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис №2500, який в теперішній час проживає з позивачем, що підтверджується копією довідки ТОВ «Центральний-1» №814 від 17.03.2012 року, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач як батько неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог - 19.03.2012 року, до повноліття дитини. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В березні 2013 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, відсотків та інфляції. Посилаючись на те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.04.2009 року за заявою представника позивача було накладено арешт на ? частину нежилого приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS], власником якого є відповідач [PERSON] Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2010 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 244 213 грн. 10 коп. та дане рішення ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2010 року залишено без змін. Згідно ч. 5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, з посиланням на те, що судове рішення на даний час виконане і виконавче провадження закрито та просив суд заяву задовольнити. Позивач в судове засідання не з*явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд заяви без його участі. Згідно ч. 3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.04.2009 року накладено арешт на ? частину нежилого приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS], власником якого є відповідач [PERSON] Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2010 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 244 213 грн. 10 коп. та дане рішення ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2010 року залишено без змін. Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 33934019 від 04.03.2013 року рішення суду виконано. Оскільки, судове рішення виконане в повному обсязі, суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову. Керуючи ст. 154 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В березні 2013 року позивач [PERSON] звернувся зі вказаним позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача-1 [PERSON] на свою користь частину матеріального збитку в розмірі 7 425,52 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., стягнути з відповідача-2 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» невідшкодовану частину страхового відшкодування в розмірі 8 160,79 грн. та стягнути з відповідачів солідарно суму сплаченого судового збору у розмірі 229,40 грн. Свої позовні вимоги [PERSON] (далі - позивач) обґрунтовує тим, що 14 березня 2010 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (надалі - відповідач-1). Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застраховано у ПАТ «СК «Граве Україна» (далі - відповідач-2), позивач звернувся з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач-1 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Представник відповідача-2 про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с. 159), проте у судове засідання не з`явився. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги визнати в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи її його участі та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 1996 році уклали шлюб, в період шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 1997 року, в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні інціативи» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 167 833,74 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 35). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2014 року провадження в справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] закрито на підставі ст..205 ч.1 п.2 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed