Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

В березні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, її колишній чоловік, з 2011 року не приймає участі в вихованні та утриманні їх сина [PERSON], [INFO], не цікавиться його життям, станом здоров'я, не проявляє до нього батьківської уваги та турботи, не надає матеріальну допомогу на утримання сина, має значну заборгованість за виконавчим документом про стягнення аліментів; з 2013 року переважно перебуває за межами України. У судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю, просила його задовольнити, дала згоду на постановлення заочного рішення. Представник позивача позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, заяв про розгляд справи без його участі, письмових заперечень проти позову не надав. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду засвідчили, що відповідач протягом останніх 4 років зовсім не приймає участі в утриманні та вихованні сина [PERSON], який після розлучення батьків живе з позивачкою, при цьому не мав і не має жодних перешкод для безпосереднього спілкування з сином та виконання своїх обов'язків, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Представник органу опіки та піклування до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Неповнолітній [PERSON] надав письмові пояснення, за якими свого батька [PERSON] протягом 2003-2011 років бачив рідко, в період з 2011 по 2015 рік взагалі не бачив, батько уникав розмов по телефону, потім змінив номер телефону та місце фактичного проживання, не вітає його з днем народження та святами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає після розлучення батьків з матір»ю. За рішенням суду від 14.03.2012 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини по ? частині доходу щомісяця, від виплати яких він ухилявся, тобто, батьківські обов'язки по утриманню дитини не виконував без поважних причин, про що свідчить наявність заборгованості за виконавчим листом станом на 1 лютого 2015 року в розмірі 29917 грн. Маючи реальну можливість брати участь в вихованні дитини протягом 2011-2015 років, жодних заходів по вихованню дитини не вживав, з дитиною не спілкувався, що підтвердили в судовому засіданні свідки та позивач. За висновком органу опіки та піклування від 25.05.2015 питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишено на розсуд суду. Отже, судом встановлено, що відповідач протягом більше ніж 3 років без поважних причин не доглядав і не доглядає сина, не цікавився і не цікавиться його життям, станом здоров'я, не проявляв і не проявляє щодо хлопчика батьківської уваги та турботи, що підтверджується наданими до суду доказами та не заперечує сам відповідач. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, враховуючи висновок органу опіки та піклування та висновок прокурора, на підставі досліджених судом доказів суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки це відповідає інтересам дитини і не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164, 166 СК України,

Outcome: approved