Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

В березні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що рішенням Центральним районним судом м. Миколаєва було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн, але менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. На даний час донька потребує значно більших матеріальних коштів, необхідне для нормального фізичного розвитку дитини якісне зхарчування , ціни на яке підвищились, дитина росте і потребує регулярного оновлення гардеробу. Посилаючись на викладені обставини, з метою задоволення потреб дитини та відновлення її порушених прав , позивач просить задовольнити її вимоги, збільшити розмір аліментів, встановлений на підставі рішення суду від 04.09.2014 року , а саме до 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у відкритому судовому засіданні наполягала на задоволенні позову та просила долучити докази на підтвердження необхідності медичного оглядута лікування доньки. В обгрунтування позову посилалася на те, що крім дікування дитина потребує значнено більших витрат ,ніж раніше, перш за все через подорожчання життя в Україні. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні заперечував проти такої суми, оскільки не має такого джоходу, який би дозволяв сплачувати такий розмір аліментів. Просив долучити квитанції про сплату аліментів у розмірі 1000 грн. , які він останнім часом сплачує добровільно у більшому розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1999 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центральним районним судом м. Миколаєва було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн, але менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем частково доведено підстави для задоволення позову, передбачені ст.192 СК України. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що дочка сторін у справі проживає з матір`ю, батько дитини є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має, доказів обмеження його щодо працевлаштування суду не надано. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приходить до висновку про можливість їх збільшення до розміру 1200,00 грн. щомісячно. При цьому, суд враховує пояснення відповідача, який підтвердив наявність можливості сплачувати 1000 грн щомісячно аліментів, зазначені позивачкою підстави для позову, що дитина віком 12 років, порівняно з дитино семи років потребує значно більших витрат, а також те, що товари і послуги для населення значно зросли є загальновідомими обставинами та не підлягають доказуванню. Також суд враховує відсутність доказів того, що відповідач отримує дохід, який дозволяє йому сплачувати щомісяця аліменти у розмірі 2500 грн . Відтак, з урахуванням сімейного стану відповідача, розміру його заробітку, розмір фактичних його витрат на утримання дитини, а також розмір прожиткового мінімумум на дитину відповідного віку, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1200,00 грн. є наближеним до 50% прожиткового мінімумум, не є надмірним для відповідача та не поставить його у скрутне матеріальне становище, а тому частково задовольняє позовні вимоги. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивачки на необхідність періодичного обстеження та лікування дитини, оскільки такі особливі потреби дитини є підставою для стягнення з іншого з батьків додаткових витрат на утримання дитини, а не підставою для збільшення розміру аліметів. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України - врахуванням часткової ним оплати 18.06.2019 року у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial