Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» 17.04.2018р. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02.12.2013 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит у розмірі 10400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач повинен був розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 01.06.2017 р. кредитору стало відомо, що [INFO] позичальник помер. 19.03.2018 р. до приватного нотаріуса Єремова О.С. було направлено претензію кредитора до спадкоємців померлого [PERSON] , оскільки станом на дату смерті існувала заборгованість у розмірі 7170,00 грн. Враховуюючи, що відповідач є спадкоємцем померлого [PERSON] , якому був надісланий лист-претензія, однак відповіді та погашення заборгованості на час звернення до суду не отримано, виниклі правовідносини допускають правонаступництво, тому позивач просить стягнути на його користь заборгованість у розмірі 7163,84 грн. разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2013 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримав кредитну картку, відповідно до тарифів якої банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач повинен був розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, повертати його зі сплатою відсоткової ставки згідно тарифів на суму залишку заборгованості за кредитом до «25» число кожного місяця. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по наданню грошових коштів для погашення заборгованості за кредитними договором та з урахуванням внесених коштів на погашення боргу, відповідно до розрахунку станом на 01.02.2018 року загальна заборгованість за кредитним договором склала 7163,84 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 4810,38 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2353,46 грн. (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер, про що 02.05.2016 року Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №4560. 01.06.2017р. позивач отримав від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єфремова О.С. відповідь від 16.05.2017р. про отримання претензії кредитора від 04.05.2017р., в якій повідомлено, що 03.11.2016р. спадкоємцем [PERSON] , що прийняв спадщину, було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. Також повідомлено, що на його адресу направлено лист про наявність заборгованості перед банком. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.11.2016 року, [PERSON] успадкував після свого батька [PERSON] , 1959 р.н., 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 25.10.2017р. на адресу [PERSON] позивачем направлено лист-претензію про наявність заборгованості у [PERSON] перед банком в розмірі 7163,84 грн. станом на дату смерті [INFO] (а.с.50,51-54). В силу ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняв позику, використавши її за призначенням, але зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з\~вимогами ст.1281\~ЦК України\~(\~в редакції\~на час\~відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до вимог ст.1282 ЦК України (\~в редакції\~на час\~відкриття спадщини)\~ спадкоємці\~зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині.\~ Вимоги\~кредитора спадкоємці\~зобов`язані\~задовольнити шляхом\~одноразового платежу,\~якщо домовленістю\~між спадкоємцями\~та кредитором\~інше не\~встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Приписи статей 1281 і 1282\~ЦК України\~регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника. Як видно з матеріалів спадкової справи № 18/2016 відкритої щодо майна [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єфремовим О.С. на підставі заяви [PERSON] від 21.09.2016 р., в претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» повідомляє, що претензію направляв 22.10.2016 р.. Також позивачем було надано лист претензію від 19.10.2017 р. та претензію направлену нотаріусу від 04.05.2017 р.. Однак по жодній з претензій відсутні відомості про їх отримання, а відтак суд не може прийти до висновку, що спадкоємець відмовився від одноразового платежу. При цьому суд звертає увагу на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки за нормою ч.3 ст.1282 ЦК України суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як видно з змісту позову таких вимог не було зазначено, не визначалося позивачем майно. Отже, зазначені обставини вказують на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed