Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

В березні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи, в якому зазначає,що [INFO] відкрилась спадщина після померлої [PERSON] , на 7/25 будинку [ADDRESS] . [PERSON] , інвалід другої групи з дитинства, дітей та чоловіка не мала, була рідною сестрою бабусі позивача [PERSON] , та останні роки знаходилась на лікуванні у Любомирівському психоневрологічному інтернаті. Після смерті [PERSON] спадкоємцями є її рідна сестра [PERSON] , племінниця [PERSON] , та донька останньої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не мали наміру отримувати спадщину після [PERSON] , тому до нотаріальної контори не звертались, на час відкриття спадщини у житловому будинку який належав за життя спадкодавцю [PERSON] не проживали. [INFO] [PERSON] померла,заповіту не залишила. У 2019 році позивач звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Євграфової О.М. від 08.02.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини, з посиланням на те, що остання на момент своєї смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] у Любомирівському психоневрологічному інтернаті, а також в зв`язку із відсутністю документів підтверджуючих родинних відносин. Проте, з 26.06.1997 року позивач зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , де власницею була її двоюрідна бабка [PERSON] , зважаючи на те, що їй було невідомо про зміну її зареєстрованого місця проживання, позивач вважала, що спадщину нею прийнято відповідно до ст. 1268 ЦК України. Звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, [PERSON] дізналась, що спадкодавець на час смерті була перереєстрована до Любомирівського психоневрологічного інтернату, заяву про проживання [PERSON] якої вона не надавала, та не знала про зміну зареєстрованого місця проживання останньої з будинку який належав спадкодавцю за життя. Посилаючись на те,що інші спадкоємці після смерті [PERSON] , відсутні, строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин,від спадщини вона не відмовлявся,просить суд на підставі ст.1272 ч.3 ЦК України визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідачем Запорізькою міською радою до суду був наданий відзив,за змістом якого відповідач не заперечував проти заявлених вимог та просив розглядати справу без участі його представника. Треті особи [PERSON] , [PERSON] подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позову. В судове засідання позивач не з`явився,представник позивача надав письмову заяву,за змістом якої просив розглядати справу за його відсутності,позов підтримала та просила задовольнити. Всебічно вивчивши обставини справи,враховуючи позицію відповідача про визнання позову,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.\~ Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] на праві власності належало 7/25 будинку [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла ,про що наявний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Після смерті [PERSON] з 18.10.2004 р.відкрилася спадщина за законом. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, батьками [PERSON] , [INFO] була [PERSON] , [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~З наведеного вбачається, що [PERSON] , [PERSON] є рідними сестрами по батьку. \~ \~ \~ \~ [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , а після розірвання шлюбу уклала новий, та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . \~ \~ \~ \~З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] на час смерті спадкодавця були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач, в дівочості [PERSON] (донька [PERSON] ), уклавши шлюб 18.11.2006 року змінила прізвище на [PERSON] . Досліджуючи родинні зв*язки між [PERSON] та [PERSON] суд встановив, що спадкодавець є її двоюрідною бабусею, та віднесена законом до п*ятої черги спадкування. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.1220 ч.1,1222 ч.1,1223 ч.2,1265 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом п*ятої черги. Як встановлено ст.1269,1270 ЦК України,спадкоємець,який бажає прийняти спадщину, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом строку шість місяців,який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи суд встановив,що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса спадкоємці не звертались, спадкова справа 07.03.2019 року не заводилась. Позивач звернувшись до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області 07.03.2019 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі в зв*язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, спадкоємцю,який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин,суд може визначити додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Верховний Суд України в п.24 Постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причин його пропуску,при цьому необхідно виходити з того,що поважними є причини,пов`язані з об`єктивними,непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] посилалася на те,що їй не було відомо про те, що остання на момент своєї смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] у Любомирівському психоневрологічному інтернаті. З 26.06.1997 року позивач зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , де власницею була спадкодавець [PERSON] . Як вказує позивач їй не було відомо про зміну зареєстрованого місця проживання [PERSON] , вона вважала, що спадщину нею прийнято відповідно до ст. 1268 ЦК України. Однак, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, позивачу було відмовлено, з підстав, що спадкодавець на час смерті була перереєстрована до Любомирівського психоневрологічного інтернату. Типові положення про психоневрологічний інтернат вказують, що до інтернату приймаються на державне утримання психічно хворі особи, які досягли пенсійного віку, та інваліди першої і другої груп з психоневрологічними захворюваннями, старші 18 років, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги та яким не протипоказане перебування в інтернаті відповідно до медичних показань та протипоказань до прийому в інтернатні установи, незалежно від наявності батьків або родичів, зобов`язаних їх утримувати за законом. Приймання до інтернату здійснюється за заявою особи, яка виявила бажання проживати в інтернаті, або її опікуна (піклувальника) про приймання до інтернатної установи. Сторонами не оспорюється того, що заяву про проживання [PERSON] позивач не надавала, та не знала про зміну зареєстрованого місця проживання останньої з будинку який належав їй за життя. Вважала, що відповідно до ст. 1268 ЦК прийняла спадщину та вступила в управління та володіння майном. Крім того матеріали справи містять докази, що будинок який належав [PERSON] , та де зареєстрована [PERSON] , утримує вона, що підтверджено квитанціями про оплату комунальних послуг. Таким чином, достатніми і достовірними доказами,які нічим не спростовані,що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач,з незалежних від її волі об`єктивних непереборних причин не вчинила дії,спрямовані на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Враховуючи наведене, звернення позивача до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передбаченим законом способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України,а його вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені доказами,тому підлягають задоволенню. Додатковий строк,який визначається позивачу, з урахуванням обставин справи, проживання позивача за місцем відкриття спадщини,має становити два місяці,що на думку суду є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 16,1265,1270,1272 ч.3 ЦК України,ст.4,12,13,200 ЦПК України,суд,

Outcome: approved