Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Харківській області, заінтересовані особи: міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту [PERSON] територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позову зазначила, що їй разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартири [ADDRESS]. 11 вересня 2008 року згідно постанови відділу державної виконавчої служби було накладено арешт на 1/4 частину вказаної вище квартири на підставі виконання виконавчого листа № 1-284 виданого 09.07.2008 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області. Згідно відповіді міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту [PERSON] вих. № 5842 від 05.03.2018 року виконавче провадження по виконанню виконавчого документа № 1-284, виданого 09.07.2008 року про конфіскацію майна [PERSON], завершено. На сьогодні у позивачки виникла потреба в продажу зазначеної квартири, а тому просить суд звільнити з-під арешту, накладеного на підставі виконавчого листа № 1-284 виданого 09 липня 2008 року Ізюмським міськрайонним судом, на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі, [PERSON] та представник Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Харківській області надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа, [PERSON], надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, заперечень не має. Представник, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту [PERSON] територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] надала суду правову позицію в якій вказала, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецрозділ) виконавче провадження по виконанню виконавчого документа № 1-284 виданого 09.07.2008 року про конфіскацію майна [PERSON] завершено. У відповідності до п. 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 та згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27.02.2013 року вказане виконавче провадження знищено. Вважають за доцільне залишити вирішення питання про звільнення майна боржника з під арешту на розсуд суду. Справу просять розглядати без участі представника відділу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 1994 року квартира , яка знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Гоголя,1/6 дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної) власності гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.7). Із копії свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 238903 виданого 05 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області вбачається, що [PERSON] помер 05 січня 2010 року ( а.с.5). Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом отримала [PERSON] в 1/4 частини квартири, розташованої в [ADDRESS], з урахуванням 1/8 частини сина спадкодавця, [PERSON], який відмовився від спадщини на її користь (а.с.8-9). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта 11 вересня 2008 року на підставі виконавчого листа № 1-284 від 09.07.20085 року Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] (а.с.6). Листом № 5842 від 05.03.2018 року Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту [PERSON] територіального управління юстиції у Харківській області повідомив позивачку, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецрозділ) виконавче провадження по виконанню виконавчого документа № 1-284 виданого 09.07.2008 року про конфіскацію майна [PERSON] завершено. У відповідності до п. 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 та згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27.02.2013 року вказане виконавче провадження знищено (а.с.10). Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~\~\~\~\~\~ Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. \~\~\~\~\~ \~\~\~При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. \~\~ \~\~ Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю. \~\~ В рішенні по справі «Onerylidiz проти Туреччини» Європейський суд висловився наступним чином: «Справжнє, ефективне здійснення права, що охороняється цією нормою, не залежить від одного обов'язку держави не втручатися і може вимагати забезпечення позитивних заходів щодо захисту, особливо, якщо існує позитивний зв'язок між заходами, здійснення яких заявник вправі очікувати від державних органів, і ефективним користуванням його майном…» \~ \~ \~ \~В\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. \~\~\~\~ \~Відповідно до частин 1, 2\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~\~\~\~\~\~ \~\~У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані розяснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», розяснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). \~\~\~\~\~ \~Нормами ч.ч.1.2\~ст. 321 ЦК України\~регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. \~\~\~\~ Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані ,оскільки\~\~порушене право позивача стосовно обтяження, накладеного на майно, яке є власністю\~\~позивача, перешкоджають їй у здійсненні права власності та\~\~підлягають\~\~судовому захисту. На підставі викладеного

Outcome: approved