Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

АТ КБ\~«ПриватБанк» 11\~грудня 2020\~року звернулось\~до Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором.\~Позов мотивований\~тим,\~що 01\~березня 2007\~року між\~позивачем та\~ [PERSON] \~укладено договір\~№ DNI0GK00000077,\~відповідно до\~умов якого\~позивач надав\~відповідачу кредит\~в сумі\~40000,00\~доларів США\~з кінцевим\~терміном повернення\~01\~березня 2027\~року.\~Рішенням Жовтневого\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~17.05.2012\~року стягнуто\~заборгованість в\~розмірі 322852,07\~грн.,\~що еквівалентно\~42413,01\~доларів США,\~нараховану станом\~на 01.06.2009\~року.\~Оскільки з\~відповідача було\~стягнуто заборгованість\~за кредитним\~договором рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2012 року, то за період з 06.06.2009 року по 18.09.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 14052,26 доларів США 3 % річних від простроченої суми. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № DNI0GK00000077 від 01.03.2007 року в розмірі 14052,26 доларів США 3 % річних від простроченої суми, що за курсом 28,11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.09.2020 року складає 395009,03 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву не надав, інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 01 березня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNI0GK00000077, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 40000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 01 березня 2027 року, а позичальник зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту (а.с. 8-16). Рішенням Жовтневого\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~17.05.2012\~року стягнуто\~з [PERSON] \~на користь\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNI0GK00000077 від 01.03.2007 року станом на 01.06.2009 року в розмірі 322852,07 грн. (а.с. 4). Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім того, за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку за період з 06.06.2009 року по 18.09.2020 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 14052,26 доларів США 3 % річних від простроченої суми (а.с. 5-8). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5925,14 грн. (а.с. 28). На підставі викладеного,

Outcome: approved