Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.12.2012 року у розмірі 19819 гривень 49 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 06.12.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складаний між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим станом на 15.11.2018 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 19819 гривень 49 копійок . Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 19819 гривень 49 копійок та судовий збір у сумі 1 762 гривень. В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 06.12.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві; Відповідно до умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором понад 30 днів, зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.12.2012 року сума боргу станом на 15.11.2018 року становить у розмірі 19819 гривень 49 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом - 3416 гривень 32 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7255 гривень 73 копійок; пеня - 7727 гривень 46 копійок, штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) - 919 гривень 98 копійок. Відповідач [PERSON] порушив договірні зобов`язання, та загальний розмір заборгованості становить у розмірі 19819 гривень 49 копійок. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, тому у нього виник обов`язок перед позивачем по виплаті суми кредиту у сумі 19819 гривень 49 копійок. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 762 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved