Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (орган опіки та піклування) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.09.2020 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - позбавлені батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В подальшому [PERSON] помер [INFO] . Рішеннями виконкому Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 04.11.2020 року № 1483 та № 1482 [PERSON] та [PERSON] було надано статусу дітей, позбавлених батьківського піклування і наказом служби у справах дітей Брусилівської селищної ради від 04.01.2020 року дітей було поставлено на первинний облік як дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування. З 06.11.2020 дітей було влаштовано на вихованні та спільне проживання у прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] в м. Баранівка. Оскільки при розгляді справи про позбавлення батьківських прав не було вирішено питання про стягнення аліментів, просили стягнути із відповідачки аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на рахунок, відкритий батьком у прийомній сім`ї. Також просили допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць та звільнити позивача від сплати судового збору. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.07.2021 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача Кужель В.О. позов підтримала. Пояснила, що питання про стягнення аліментів при розгляду справи про позбавлення відповідачки батьківських прав не вирішувалось, так як на той час не було відомо отримувача аліментів та не можливо було відкрити рахунок на ім`я дітей. Вказала, що прийомні батьки не звертались з позовом про стягнення аліментів, вказані інтереси дитини залишаються незахищеними. Просила задовольнити позов. В заяві від 28.09.2021 просила розглядати справу без її участі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належними чином в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України шляхом надсилання судових повісток на зареєстровану адресу проживання та оголошення про виклик на сайті суду. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] виданого 15.10.2020 та серії [NUMBER] виданого 15.10.2020 (а.с. 4-6). [PERSON] , який є батьком [PERSON] та [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2020 (а.с. 5). Відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.09.2020 року [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , питання про стягнення аліментів судом не вирішувалось (а.с. 8-9). Відповідно до рішень виконкому Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 04.11.2020 року № 1482 та № 1483 про надання [PERSON] та [PERSON] статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, малолітнім дітям - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статусу дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.11,12). Відповідно до наказу служби у справах дітей Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області № 131 від 04.11.2020 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлено на первинний облік як дітей - сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.13). Згідно рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради № 193 від 06.11.2020 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] влаштовано з 06.11.2020 на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-26). На ім`я прийомного батька [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] (а.с. 14). Згідно заяв від 16.08.2021 та 14.09.2021, прийомні батька та орган опіки та піклування за місцем проживання дітей самостійно не звертались з заявами про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зі [PERSON] (а.с.44, 45). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.ст. 256-1 - 256-3 СК України прийомна сім`я - сім`я, яка добровільно взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Прийомні батьки несуть обов`язки по вихованню та розвитку дітей, передбачені ст. 150 цього Кодексу, являються законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. Прийомні діти проживають і виховуються у прийомній сім`ї до досягнення 18-річного віку, за ними зберігається право на аліменти, пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вони мали до влаштування до прийомної сім`ї. Відповідно до ст. 247 Сімейного кодексу України - встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» , органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо, в тому числі, подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно п. 11 Положення про прийомну сім`ю, затвердженого Постановою КМ України 26 квітня 2002 р. N 565, за прийомними дітьми зберігаються раніше призначені аліменти, пенсія, інші види державної допомоги. Суми коштів, що належать прийомним дітям як пенсія, аліменти, інші види державної допомоги, переходять у розпорядження прийомних батьків і витрачаються ними на утримання прийомних дітей. З наведеного вбачається, що чинне законодавство надає органу опіки та піклування право на звернення до суду з позовом в інтересах дітей про стягнення аліментів на користь взятих на облік дітей, позбавлених батьківського піклування, навіть після влаштування їх до прийомної сім`ї, адже право дитини на отримання аліментів не може бути порушене тим, що відповідне питання не було вирішене одночасно з питання про позбавлення батьків дитини батьківських прав чи тим, що прийомні батьки не ініціювали вказане питання самостійно. При цьому передбачено, що кошти, отримані прийомними батьками, переходять у їх розпорядження та витрачаються ними на утримання прийомних дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідач не скористалась правом надати суду свої заперечення проти позову чи розміру аліментів, які просить стягнути позивач, жодних пояснень, заяв по суту суду не надала. При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також врахує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вказана позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004 Таким чином, судом встановлено, що відповідачка, будучи позбавленою батьківських прав відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не виконує обов`язок щодо утримання дітей, а тому наявні підстави для задоволення у повному обсязі позовних вимог про стягнення аліментів на утриманні дітей. При цьому суд враховує, що розмір стягуваних аліментів на утримання двох дітей у виді 1/3 частини доходу відповідачки є обгрунтованим та справедливим, враховуючи смерть іншого з біологічних батьків. Водночас, відповідачем суду не було надано жодних доказів на спростування можливості сплати вказаного розміру аліментів. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, таке рішення є законним, обгрунтованим, справедливим та відповідає інтересам неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . На підставі із ч. 6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто - з 09.07.2021. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 166, 180, 181-183, 191 СК України та

Outcome: approved