Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року, посилаючись на його незаконність, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасованим з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи та судом 1-ї інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.01.2014 року № 56/47 [PERSON] як власнику незавершеного будівництва передано в оренду земельну ділянку площею 0,1669 га по фактичному розміщенню нерухомого об*єкту, яка знаходиться по [ADDRESS]), строком на два роки, після чого між позивачем та Дніпровською міською радою укладено та нотаріально посвідчено Договір оренди землі від 21.02.2014 року. Умовами п. 8 Договору визначено, що договір укладено на два роки. Після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію. 18.01.2016 року позивачем направлено поштовим відправленням заяву до Дніпровської міської ради з додатками в двох примірниках проекту Додаткової угоди до договору оренди землі (як передбачено вимогами закону) від 21.02.2016 року, також від 20.01.2016 року на ім'я міського голови заяву з додатками щодо поновлення терміну дії зазначеного договору. Відповідей на вказані звернення ним отримано не було. Надану Представником відповідача копію відповіді від 04.02.2016 року стосовно розгляду клопотання позивача, райсуд обгрунтовано не взяв до уваги, оскільки доказів, що ця відповідь направлялась позивачу і, що він отримав її, -- суду надано не було. Виходячи із правил ч. 4 ст. 124 ЗК України, ч. 1 ст. 626, ст. ст.627, 792, 777, 764 ЦК України, ЗУ «Про оренду землі», п. 8 договору оренди землі, ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» про переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), - а також враховуючи, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором з укладанням Додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, - суд 1-ї інстанції вважав за необхідне позовні вимоги про поновлення Договору оренди землі та укладення додаткової угоди - задовольнити. Між тим, рішення суду не можна визнати законним, оскільки воно ухвалене у порушення вимог закону-ст.ст. 213, 214 ЦПК, в результаті неповного з*ясування дійсних обставин справи, наданих доказів та їх відповідної оцінки. Так, згідно ст. 120 ЗК України- у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Пред*являючи позов, позивач посилався на порушення його прав як орендаря землі, на те, що відповідач фактично не визнає Договір оренди поновленим і відмовляється укласти додаткову угоду про поновлення договору. За правилами частини 1 ст. 15 ЦПК - суди розглядають справи щодо захисту порушених або оспорюваних прав чи законних інтересів особи. Однак, як встановлено матеріалами справи, з 2015року на підставі Договору Іпотеки від 25.07.2015., укладеного між [PERSON] та [PERSON] про передачу [PERSON] в іпотеку нерухомого майна- незавершеного будівництва- багатоквартирного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці пл. 0,1669га по [ADDRESS], а також на підставі Договору від 10.09.2015. про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі останньому права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов*язання за позикою, - позивач не є власником спірної нерухомості, яка була підставою для укладення ним договору оренди землі, а власником останньої є [PERSON], що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи наведене та вимогист.120 ЗК України, - є підстави для висновку про те, що використання позивачем вказаної земельної ділянки є таким, що суперечить вимогам законодавства. Права позивача не можна вважати порушеними. Таким чином, твердження відповідача, що позивачем до клопотання щодо поновлення договору оренди землі були надані недостовірні дані, - слід визнати обґрунтованим. На підставі ст.88 ЦПК з [PERSON] на користь Дніпровської міської ради підлягає стягненню судовий збір в розмірі 606,32 грн..

Outcome: approved