Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору № LGC0AN16924946 від 22.09.2008 року [PERSON] від позивача отримав кредит у розмірі 64\~461,58 грн. на термін до 21.09.2015 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов договору, позичальник своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 15.11.2019 року, виникла заборгованість до стягнення в сумі 126\~570,52 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 58\~168,65 грн.;\~заборгованість за відсотками за користування кредитом\~ 53\~879, 27 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 14\~522,60 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., В судове засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а також надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 14.11.2012 року звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль [PERSON] , який в свою чергу 08.05.2013 року реалізовано за 22\~000 грн., дані кошти направлено на погашення частки заборгованості, однак у зв`язку з тим, що заборгованість в повному обсязі не була погашена, зобов`язання відповідача за кредитним договором не припинилися, право вимоги банку про повернення кредиту і сплату процентів залишалося дійсним і підлягає судовому захисту. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, представник відповідача надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі, а також на дав відзив на позов в якому зазначив, що із кредитно - заставного договору № LGC0AN16924946 від 22.09.2008 року вбачається, що в забезпечення виконання зобов`язання позичальник, відповідач по справі, передав банку в заставу придбаний за кредитні кошти автомобіль «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , на який на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 14.11.2012 року звернуто стягнення та 08.05.2013 року реалізовано за 22\~000 грн., які направлено на погашення кредиту. Також відповідно до пункту 14.11 зазначеного Договору, сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом у 5 (п`ять) років, а отже, оскільки позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ 30 жовтня 2012 року то й строк виконання договору для [PERSON] в повному обсязі настав у жовтні 2012 року, а отже відповідно до вимог ст. 253 ЦК України, строк позовної давності сплив 01.11.2017 року, тобто у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі через сплив позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України та інформацією виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 19.12.2019 року № 023-122/4936 (а.с. 15, 28). 22.09.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № LGC0AN16924946, за яким відповідач отримав кредиту розмірі 64\~461,58 грн. на термін до 21.09.2015 року (а.с. 6-12). Відповідно до п.п. 17.1.1- 17.1.10.зазначеного Кредитного договору, позичальник отримав від банку 64\~461, 58грн. для придбання автомобіля, дата погашення 21.09.2015 року з процентною ставкою 20,04 % річних, сплачувати кредит необхідно з 24 по 28 число кожного місяця. Згідно п. 17.9 Кредитного договору, предметом застави є автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , який належить позичальнику. Пунктом 14.11 Кредитного договору, сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у п`ять років. [PERSON] погодився та підписав графік погашення кредиту за кредитним договором № LGC0AN16924946 від 22.09.2008 року, відповідно до якого повинен був до 28 числа кожного місяця погашати зазначений кредит, винагороду за резервування, відсотки (а.с.13). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № LGC0AN16924946 від 22.09.2008 року, борг (заборгованість до стягнення) [PERSON] станом на 14.11.2019 року становить 126\~570,52 грн., який складається з наступного: заборгованість за кредитом 58\~168,65 грн.;\~заборгованість за відсотками за користування кредитом\~ 53\~879, 27 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 14\~522,60 грн. (а.с. 4-5). Згідно зі ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша\~статті 546 ЦК України). Згідно п. 17.9 Кредитного договору, предметом застави є автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , який належить позичальнику. Відповідач передав банку в заставу придбаний за кредитні кошти автомобіль «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , на який на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 14.11.2012 року, яке набрало законної сили 27.11.2012 року, звернуто стягнення та 08.05.2013 року даний автомобіль реалізовано за 22\~000 грн., які направлено на погашення кредиту, що підтверджується випискою з 22.09.2008 року по 03.02.2020 року, відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 14.02.2020 року № 123512-ВБ, випискою з 08.05.2013 року по 08.05.2013 рік та відповіддю Територіального сервісного центру МВС № 4442 РСЦ в Луганській області від 15.02.2020 року № 31/12/4442-173 (а.с.75, 84, 86-зворот -87, 90, 100-101). Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни, тобто строк виконання кредитного договору для відповідача почався в жовтні 2012 року (час звернення позивача до Індустріального районного суду м. Дніпропетровські з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави). Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 258 ЦК України\~передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Частиною 1\~ст.\~259\~ЦК України\~\~позовна давність,\~встановлена законом,\~може бути\~збільшена за\~домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 14.11 Кредитного договору, сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у п`ять років. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Представник відповідача\~у заяві від 24.03.2020 року просить застосувати наслідки спливу позовної давності та на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України відмовити у задоволенні позову. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони право на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність,\~захищати потенційних\~відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, беручи до уваги, що строк виконання договору для [PERSON] в повному обсязі настав в жовтні 2012 року, право на звернення з позовом про стягнення недосплачених сум за цим договором, виникло у позивача 01.11.2012 року, а тому суд дійшов висновку, що позивач звернувшись до суду з даним позовом лише 05.12.2019 року (а.с.24) пропустив п`ятирічний строк позовної давності, обумовлений\~ст. 259 ЦК України та п. 14.11 Кредитного договору. Крім того, суд відзначає, що позивач не звертався до суду із будь-якими заявами з приводу поновлення пропущеного строку позовної давності та будь-яких доказів поважності пропуску строку позовної давності до матеріалів справи не надав. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про застосування наслідків спливу позовної давності, а відтак на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості (заборгованості до стягнення) за кредитним договором № LGC0AN16924946 від 22.09.2008 року у сумі 126\~570,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 58\~168,65 грн.;\~заборгованості за відсотками за користування кредитом\~ 53\~879, 27 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 14\~522,60 грн., у повному обсязі.

Outcome: dismissed