Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк звернулось з\~позовом до\~[PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.12.2005 року [PERSON] отримано кредит в закритому акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» (тепер - акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк») відповідно до укладеного договору № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язання по видачі кредиту виконав належним чином. Однак, у порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року має заборгованість в сумі 22582,21 гривень , яка складається з наступного: \~ \~ \~ \~- 3 286,46 грн. - заборгованість за кредитом% \~ \~ \~ \~- 19295,75 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. З урахуванням суми заборгованості у розмірі 5282,40 грн., яка була стягнута судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області від 07.05.2008 року 17299,81 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф (фіксована сума); - 864,99 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість до стягнення становить 18664,80 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (тепер АТ КБ «ПриватБанк») заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.12.2005 року у розмірі 18664,80 грн. станом на 28.02.2018 року, судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. В заперечення проти позову пояснив, що наявність заборгованості не визнає, оскільки у 2014 році Млинівським районним судом було постановлено рішення про відмову в позові з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним його довірителькою з банком 08.12.2005 року, зазначене рішення залишено в силі. Що стосується нарахованих відсотків і штрафу починаючи з 2014 року по 2018 рік, в судовому засіданні представник відповідача просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.12.2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого був ПАТ КБ ПриватБанк, а тепер - АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н.(а.с.12) 07 травня 2008 року судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 5282,40 грн. загальної заборгованості за кредитом. (а.с.6) 08 липня 2014 року рішенням Млинівського районного суду Рівненської області в цивільній справі №566/691/14-ц за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі у зв'язку з пропуском строків позовної давності.(а.с.40-41) 10 вересня 2014 року ухвалою апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Млинівського районного суду Рівненської області в даній справі від 08 липня 2014 року залишено без зміни.(а.с.42-43) 25 грудня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 08 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 10 вересня 2014 року залишено без змін.(а.с.44-45) Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А тому обставини, встановлені вищезазначеним рішенням суду, що набрало законної сили, в даній справі не перевіряються. Що стосується стягнення заборгованості, яка, як зазначав представник позивача, утворилась з 2014 року по 28 лютого 2018 року, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті). За умовами укладеного між сторонами договору погашення кредиту повинно здійснюватися щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, що підтверджується копією Заяви доданої до матеріалів позовної заяви (а.с.12) Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов'язання, зокрема, з повернення заборгованості кожного місяця, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Судом встановлено, що відповідач за період з 28 жовтня 2011 року по 28 лютого 2018 року жодного платежу на виконання умов кредитного договору не здійснювала, позивач звернувся до суду з позовом 16 квітня 2018 року, тобто після спливу позовної давності щодо останнього щомісячного платежу, у зв'язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про сплив позовної давності за вимогами позивача, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.12.2005 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], станом на 28.02.2018 року. (а.с.8 зворот) Враховуючи наведене, в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі ст.ст.629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed