Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який був уточнений 21.05.2020 року, до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі в розмірі 76 636,87 грн., витрат на проведення судової пожежно-технічної експертизи у розмірі 7536,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . 12.11.2018 року о 05 год. 30 хв. відбулась пожежа, що підтверджується довідкою з Ізмаїльського міськрайонного відділу ДСНС України №433 від 13.11.2018 року у зв`язку з якою їй та членам її сім`ї заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до акту про пожежу від 12.11.2018 року встановлено, що причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки [PERSON] , при експлуатації печі та димаря. В результаті пожежі пошкоджено дах будинку, крівлю будинку та стелю на загальній площі 40 кв.м. Прямі збитки при пожежі складають 30 000,00 грн., побічні збитки - 72 449,00 грн., а загальна сума завданих збитків 102 449,00 грн. 08.02.2019 року до відповідача направлено вимогу з проханням виплатити грошову компенсацію матеріальних збитків, однак відповідач повідомив, що не збирається компенсувати заподіяну матеріальну шкоду. З огляду на зазначене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок пожежі у розмірі в розмірі 76 636,87 грн., витрати на проведення судової пожежно-технічної експертизи у розмірі 7536,00 грн. та судовий збір у розмірі 1024,49 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відзив на позовну заяву від 12.04.2019 року (а.с.42-44), в якому вказав, що в Акті про пожежу вказано ймовірною причиною пожежі порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі та димаря. Перевіркою, яка проводилася Ізмаїльським відділом поліції ГУНП в Одеській області точної причини виникнення пожежі не встановлено. Будь-які дослідження з цього приводу не проводилися. Спеціалісти не залучалися. Огляд місця події не проводився. Об`єкти, які могли би бути предметом дослідження пожежно-технічної експертизи з місця пожежі не вилучалися. Характеристики систем опалення, вентиляції, електроживлення, матеріалів або речовин, які зайнялися відсутні. Дах поновлено. Тобто, точну причину пожежі не встановлено і вже неможливо встановити. Посилання на ймовірну причину пожежі зроблено з припущень позивачки, яка входила до складу комісії, що складала акт, або особи, яка складала акт. В той же час при складанні акту не прийнято до уваги, що піч та димар відповідачем взагалі не експлуатуються багато років. В нього є інша система опалення(газовий котел), якою він опалює квартиру, гази від якої відводяться не в димар та взагалі не через дах. В день пожежі було тепло - вночі 10-12 градусів, необхідності включати опалення не було. Причиною пожежі [PERSON] вважає підпал (занесення стороннього джерела запалювання ззовні), який міг здійснити син позивачки, з яким відповідач знаходиться в неприязнених відносинах. Позивачка стверджує, що актом про пожежу встановлено, що причиною пожежі стало порушення ним правил пожежної безпеки, але це не відповідає дійсності. В акті відсутні посилання на будь-які дії або вину відповідача. Є лише згадування про те, що він є власником частки будинку та також потерпілим від пожежі. За фактом пожежі Ізмаїльським відділом поліції ГУНП в Одеській області проводилася перевірка. В ході перевірки причину виникнення пожежі не встановлено. В результаті чиїх дій або бездіяльності виникла пожежа та чи були порушені правила пожежної безпеки не встановлено. Розмір збитків також не встановлено. За фактом виникнення пожежі жодна особа до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувалася. Заінтересованим особам повідомлено, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, спори по яких повинні розглядатися судом. Органами ДСНС також не встановлено вини відповідача. Судові рішення щодо його вини відсутні. Тобто, твердження позивачки про його вину у виникненні пожежі безпідставні та не підтверджені доказами. Крім того, позивачкою не надано суду належних та допустимим доказів, які б підтверджували заподіяння позивачці матеріальної шкоди в сумі 102449,00 грн., не зазначено конкретний розрахунок вартості та перелік індивідуально-визначеного майна, знищеного під час пожежі. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 03.07.2020 року позивачка надала суду відповідь на відзив (а.с.143-144), в якій вказала, що за результати проведення експертизи судовим експертом [PERSON] складено висновок №19-4229, яким встановлено, що осередок виникнення пожежі знаходиться в нижній частині приміщення даху, між третьою та четвертою вертикальними балками (стійками) у місті проходження горизонтальної ділянки димоходу. Димохід є лише в частині будинку, яка належить відповідачу. Експертом виявлено ознаки негерметичності горизонтальної частини димового каналу (лежака), що свідчить про те, що імовірною причиною пожежі є теплова дія нагрітих до високої температури димових газів, на дерев`яні конструктивні елементи даху будівлі. Щодо ненадання жодного належного доказу того, що пожежа сталася з вини відповідача вказує, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Позивачка вказує, що протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності щодо забезпечення пожежної безпеки власної частини житлового будинку та майна. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що саме внаслідок невиконання вимог Правил Пожежної безпеки в Україні та незабезпечення пожежної безпеки у житловому будинку відбулася пожежа, якою було завдано майнову (матеріальну) шкоду майну позивачеві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вночі вона прокинулася та побачила, що горів дах частини будинку, належної відповідачу, після цього викликала пожежну та газову служби. Ввечері [PERSON] був вдома, разом із зятем вживав алкогольні напої. [PERSON] опалював будинок різним сміттям, а не дровами та вугіллям. Коли приїхала пожежна служба та поліція, [PERSON] був вдома та довго не міг прокинутися, ніяких дій по усуненню пожежі він не здійснював. Після пожежі декілька днів ще димилося в частині будинку [PERSON] . Кімната частини будинку [PERSON] межує із кухнею частини будинку позивачки, тому в кухні згоріла стеля. Металочерепиця на даху прогоріла вся зсередини (а.с.192-194). Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в результаті обстеження та огляду встановлено, що осередок виникнення пожежі знаходиться в нижній частині приміщення даху, між третьою та четвертою вертикальними балками (стійками) у місті проходження горизонтальної ділянки димоходу. Димохід у будинку спільний. Горизонтальна частина лежака йде саме к димоходу в частині будинку, яка належить відповідачу. Із фотокарток вбачається, що горизонтальна частина димоходу - лежака на відстані двох метрів була в непорушеному стані, а далі - порушена. Інших лежаків на час огляду не було, порушення були лише в частині будинку відповідача (а.с.200). Вислухавши позивачку, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2,4,5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. В судовому засіданні встановлено, що власниками житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується довідкою Ізмаїльського КП МБТІ від 18.05.2001 року, копією технічної документації на житловий будинок, актами про пожежу від 12.11.2018 року та від 14.11.2018 року, а також копією робочого проекту (а.с.10-12, 13, 159, 7, 176). Відповідно до Акту про пожежу від 12.11.2018 року, складеного комісією у складі головного фахівця Ізмаїльського МРВ ГУ ДСНС України майором служби Ц.З. Кірвас П.С., начальника 1-го караулу старшого капітана служби Ц.З. [PERSON] , у присутності [PERSON] , 12.11.2018 року о 05 год. 30 хв. виникла пожежа на даху житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту пожежею знищено частково дах та стеля на загальній площі 40 кв.м., прямі збитки (орієнтовно) - 30 000,00 грн., побічні збитки (орієнтовно) - 72449,00 грн. Причина пожежі (ймовірна) - порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі та димаря (а.с.7). Протоколом огляду місця події від 12.11.2018 року встановлено, що у будинку на кухні виявлено часткову відсутність шиферу, сліди обгорання стелі. В іншій частині будинку на кухні виявлено часткову відсутність стіни та пошкодження вагонки (а.с.157-158). Звітом про причину виникнення пожежі, складеного головним фахівцем ІМРВ ГУ ДСНС України в Одеській області Кірвас П.С. встановлено, що в наслідок пожежі, яка виникла 12.11.2018 року о 05 год. 30 хв. в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , вогнем знищено частково дах та стеля на загальній площі 40 кв.м. Збитки завдані пожежею зі слів господаря складає орієнтовно 30 000 грн. Будівля системами вентиляції, димовидалення та автоматичного протипожежного захисту не обладнано. Первинні засоби пожежогасіння забезпечено не в повному обсязі. Безпосередні сліди горіння на горищному приміщенні. При цьому найбільші термічні ушкодження з ознаками осередку горіння відмічаються біля димаря. Таким чином, можливий осередок пожежі знаходиться на даху житлового будинку по [ADDRESS] . Висновок: найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі та димаря (а.с.160). Повідомленням Ізмаїльського міськрайонного відділу ГУДС України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 13.11.2018 року №433 підтверджено факт пожежі в житловому будинку, що виникла 12.11.2018 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Листом Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області від 13.03.2019 року повідомлено [PERSON] про те, що факт пожежі, який мав місце 12.11.2018 року за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований в Ізмаїльському ВП ГУНП в Одеській області в журналі єдиного обліку за №16118 від 12.11.2018 року. Згідно акту про пожежу причина пожежі порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі та димаря громадянином [PERSON] . З [PERSON] була проведена профілактична бесіда з метою недопущення протиправних дій, також було роз`яснено, що в разі вчинення протиправних дій буде притягнутий до відповідальності згідно чинного законодавства України (а.с.8). Також, актом про пожежу від 14.11.2018 року, складеного комісією у складі провідного інспектора Ізмаїльського МРВ ГУ ДСНС України лейтенанта служби Ц.З. [PERSON] , начальника варти ДПР2-20 лейтенанта служби Ц.З. [PERSON] , у присутності [PERSON] , встановлено, що 14.11.2018 року о 12 год. 40 хв. виникла пожежа на даху житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту пожежею знищено частково дах та стеля на загальній площі 40 кв.м., прямі збитки (орієнтовно) - 1 000,00 грн., побічні збитки (орієнтовно) - 43449 грн. Причина пожежі (ймовірна) - порушення правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення (а.с.159) Висновком №19-4229 від 08.11.2019 року судової пожежно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Козловим Ф.М. встановлено, що осередок виникнення пожежі, яка сталася 12.11.2018 року у будинку по [ADDRESS] знаходився в нижній частині приміщення даху, між третьою та четвертою вертикальними балками (стійками) у місті проходження горизонтальної ділянки димоходу. Найбільш ймовірною причиною пожежі є теплова дія, нагрітих до високої температури димових газів, на дерев`яні конструктивні елементи даху будівлі. У зв`язку з тим, що у осередку пожежі, в результаті тривалого підготовчого періоду (перетлівання деревини) всі летучі горючі продукти піролізу деревини вже зникли, то основне горіння відбувалося по вертикальній третій стійці з переходом на верхню частину даху будівлі (а.с.106-112). У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до частини першої статті 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Згідно з частиною першою статті 177 ЖК УРСР громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Статтею 179 ЖК УРСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. У пункті 3. 7. 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що пожежа у житловому будинку [ADDRESS] сталася внаслідок порушення порядку експлуатації печі та димаря [PERSON] у частині будинку, належній йому, що також підтверджується звітом про причину виникнення пожежі, складеним головним фахівцем ІМРВ ГУ ДСНС України в Одеській області Кірвас П.С. 12.11.2018 року, актами про пожежу від 12.11.2018 року та від 14.11.2018 року, а також висновком №19-4229 судової пожежно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Козловим Ф.М. від 08.11.2019 року. (а.с. 160, 159, 7, 105-112) Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідач не надав суду доказів, що пожежа 12.11.2018 року виникла не з його вини. Отже, суд вважає, що відповідальність за спричинену майнову шкоду позивачці повинен нести відповідач, як власник частини будинку, де виникла пожежа, оскільки, у даному випадку вина відповідача у завданні майнової шкоди полягає у завданні шкоди позивачці через недотримання відповідачем Правил пожежної безпеки в Україні. Актом про пожежу від 12.11.2018 року визначено суму матеріальної шкоди, завданої позивачці, а саме, прямі збитки (орієнтовно) у розмірі 30 000,00 грн., побічні збитки (орієнтовно) у розмірі 72449,00 грн. Позивачка оцінює матеріальну шкоду у розмірі 76636,87 грн. Наданими позивачкою суду квитанціями (а.с.129-138) підтверджена сплата за придбання будівельних матеріалів з метою здійснення ремонтних робіт на суму 52326,87 грн. Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або змісить зробити для відновлення порушеного права (реальні збитки). Суд не приймає до уваги розрахунок наданих послуг на а.с. 130, закупівельні акти а.с. 132, продаж товарів та відгрузка зі складу на а.с. 133, розрахунок на а.с. 137, оскільки вони не являються платіжними документами, та є не розбірливими. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки суму матеріальної шкоди у розмірі 52326,87 грн., що підтверджена належними та допустимими доказами. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Пунктом 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що позивачка понесла витрати на оплату судової експертизи в розмірі 7536,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.128), які повинен їй відшкодувати відповідач. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову- на відповідача.

Outcome: partial