Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В березні 2017 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив встановити факт належності [PERSON], [INFO], який помер 10.06.2003 року, державного акту ІІ-СМ №023970, виданого Малосамбірською сільською\~ радою Конотопського\~ району\~ Сумської області 25.08.1999 року. В обґрунтування зазначених вимог посилався на те, що 10.06.2003 року помер його батько [PERSON], яком на праві власності належала земельна ділянка на території Малосамбірської сільської ради Конотопського району, Сумської області. У правовстановлюючому документі на вказану земельну ділянку, а саме в державному акті ІІ-СМ №023970, виданному Малосамбірською сільською\~ радою Конотопського\~ району\~ Сумської області 25.08.1999 року прізвище батька помилково зазначено «Безпалий» замість вірного «Беспалий» та у звязку зі смертю останнього виправити вказану помилку в позасудовому порядку не можливо. Вважає, що факт належності вказаного правовстановлюючого документу його батьку підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про укладення шлюбу між його батьками, місцем реєстрації батька,а також рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.09.2008 року, яким встановлено факт родинних відносин між ним та [PERSON] В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали і просили задовольнити з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до відповідно до акту про право приватної власності на землю ІІ-СМ №023970, виданого Малосамбірською сільською\~ радою Конотопського\~ району\~ Сумської області 25.08.1999 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,63 га на території Малосамбірської сільської ради Конотопського району, Сумської області (а/с 8). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 10 червня 2010 року. З матеріалів справи вбачається, що у прізвище батька заявника [PERSON] в правовстановлюючих документах різне за написанням, зокрема у вище вказаному акті на землю та свідоцтві про одруження міститься запис «Безпалий» тоді як у свідоцтві про його народження та про смерть, а також у свідоцтві про народження заявника прізвище батька останнього написане «Беспалий». Аналогічна помилка містила також у написані прізвища матері заявника та рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.09.2008 року встановлено факт родинних відносин між заявником та [PERSON], як сина та матері (а/с 11). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя , по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не зберігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до розяснень, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зі змісту заяви та пояснень заявника в судовому засіданні вбачається, що підтвердження факту належності його батьку зазначеного державного акту необхідно для підтвердження факту належності останньому вказаної у акті земельної ділянки та підтвердити вказаний факт в позасудовому порядку немає можливості, оскільки його батько помер. Таким чином, враховуючи вказані вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту належності [PERSON], [INFO], який помер 10.06.2003 року, державного акту ІІ-СМ №023970, виданого Малосамбірською сільською\~ радою Конотопського\~ району\~ Сумської області 25.08.1999 року. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved