overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 17.10.2008 року у відділі РАЦС Луцького міського управління юстиції Волинської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1553. Від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач зазначає, що ще під час вагіності вона розійшлася з відповідачем та сама виховує сина, а відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини. Спільного майна не мають. Оскільки збереження сімї, на думку позивача, є не можливим та суперечить їх інтересам, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що вона з позивачем протягом чотирьох років проживає окремо. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а також залишити за нею судові витрати. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області 17.10.2008 року, судом встановлено, що 17.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1553 (а.с. 3). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 18.06.2013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом чотирьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти. Крім того, протягом останніх двох років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних відносин не підтримують. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов вона підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити її інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Шевчук». Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якої, крім того, вбачається, що позов він визнає, також бажає розірвати шлюб, тому проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії за № І-ИД № 049389 від 20.01.2009 року, виданим Попівецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на відсутність взаєморозуміння, зясувавши фактичні взаємини подружжя, тривалу відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти.\~ Крім того, протягом тривалого часу вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], однак позивач наполягає на розірванні шлюбу.\~ Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, оскільки тривалий час з чоловіком спільно не проживає. За час наданого терміну на примирення з відповідачем не примирилися. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. За час наданого терміну на примирення вони з позивачем не примирилися. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року, в якому народився неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 30.03.2016 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю шість місяців, проте, як видно із письмових пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін та відсутність ведення спільного господарства, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній зловживав спиртними напоями, у звязку з чим мали місце конфліктні ситуації. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони в судове засідання не зявились, про час та дату проведення судового розгляду були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1985 року, в якому народилося троє дітей, що наданий час вже є повнолітніми. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, зловживання відповідачем спиртними напоями та конфліктні ситуації, а тому зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 23 вересня 2006 перебуває із відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку Софію, [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявності достатніх доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ У судовому засіданні встановлено, що з 23 вересня 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 013501 від 23 вересня 2006 року (а.с. 5). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказала, що перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2003 року, який зареєстровано у відділ актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції в Миколаївській області. Від спільного проживання мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини. В судове засідання позивачка не з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності про що повідомила в заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та згоден надавати матеріальну допомогу дітям, просить справу розглядати за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано у відділ актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції в Миколаївській області 30 вересня 2003 року. (а.с.2) Від спільного проживання мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 4) та знаходяться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 19 лютого 2014 року виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникають постійні сварки та суперечки. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, задовольнити позов та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2014 року виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 25 грудня 2010 року виконкомом Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникають постійні сварки та суперечки. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2010 року виконкомом Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved