Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому (з врахуванням подальших уточнень) вказував, що з 2002 року по [INFO] він проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився спільний син [PERSON]. Проте в зв'язку з неподанням батьками до органу реєстрації актів цивільного стану заяви про визнання батьківства відомості про батька були внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері. [INFO] [PERSON] померла в зв'язку з чим [PERSON] позбавлений можливості підтвердити своє батьківство щодо [PERSON] в адміністративному порядку. В зв'язку з цим, виходячи з необхідності захисту прав малолітнього, позивач, вказуючи на те, що він є біологічним батьком [PERSON], на підставі ст. 128 СК України просив визнати його батьком останнього та зобов'язати відповідача внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей, необхідних для ухвалення рішення. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що з 2002 року по [INFO] позивач проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився спільний син [PERSON]. Проте в зв'язку з неподанням батьками до органу реєстрації актів цивільного стану заяви про визнання батьківства відомості про батька були внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері. [INFO] [PERSON] померла в зв'язку з чим [PERSON] позбавлений можливості підтвердити своє батьківство щодо [PERSON] в адміністративному порядку. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства (п. 3). Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); - у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК); - батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК) (п. 4). Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це (п. 9). В судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], довідкою Новогригорівської сільської ради Вознесенського району від 17 березня 2015 року (а.с. 8), довідкою Новогригорівської АЗПСМ від 17 березня 2015 року (а.с. 9) повністю та достовірно підтверджено той факт, що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] однією сім'єю з 2002 по 2015 роки та що в них народився спільний син [PERSON], тобто здобуто достатньо доказів, що позивач є біологічним батьком дитини, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved