Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В березні 2018 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості . В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 квітня 2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4540 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконав свої обовязки, тому станом на 31 серпня 2017 року виникла заборгованість в сумі 13103,51 гривень, яка складається з: 328,61 гривень заборгованості за тілом кредиту; 8774,73 гривень заборгованості по відсотках за користування кредитом; 2900 гривень нарахованої пені та комісії, а також штрафів в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 600,17 гривень (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, від нього разом із позовною заявою надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, відзиву на позов, у встановлений судом строк не подав. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення № 4850103152559, 4850103179333, 2850103194634, що відповідає вимогам ст.130 Цивільного процесуального кодексу України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 11 квітня 2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4540 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконав свої обовязки, тому станом на 31 серпня 2017 року виникла заборгованість в сумі 13103,51 гривень, яка складається з: 328,61 гривень заборгованості за тілом кредиту; 8774,73 гривень заборгованості по відсотках за користування кредитом; 2900 гривень нарахованої пені та комісії, а також штрафів в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 600,17 гривень (процентна складова). Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті 1600,00 гривень судового збору, згідно платіжного доручення №PROM9B6DPVA від 19.09.2017 року. Однак, згідно Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з 01 січня поточного року за подання позову майнового характеру юридичними особами становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, позивач при поданні позову не доплатив ще 162 гривні, які підлягають стягненню в рахунок держави з відповідача.

Outcome: approved