Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що відповідно до укладеного договору № CNTLSE000000 від 30.06.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображається в розрахунку заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором № CNTLSE000000 від 30.06.2006 року не погашає, що є порушенням прав позивача. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором № CNTLSE000000 від 30.06.2006 року відповідач [PERSON] має заборгованість 33 492 грн 96 коп., яка складається з: 23,99 грн - заборгованості за кредитом, 2348, 65 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом, 114, 20 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 31006, 12 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Отже, загальна сума заборгованості за даним договором становить 33 492 грн 96 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 20 листопада 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 30.06.2006 року [PERSON] уклав кредитний договір № CNTLSE000000, згідно якого отримав кредит в розмірі 7000 грн. Більш детальний аналіз судом кредитного договору неможливий, поскільки позивачем долучено до позовної заяви копію низької якості, яку неможливо прочитати (а.с.8-9). Згідно розрахунку заборгованості за договором № CNTLSE000000 від 30.06.2006 року сткном на 24.07.2018 року [PERSON] має заборгованість, яка складається з 23,99 грн - заборгованості за кредитом, 2348,65 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом, 114,20 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 31006,12 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, на загальну суму 33 492, 96 грн (а.с. 6-7). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, та сплачувати інші витрати, передбачені його умовами. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до положень ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] умови укладеного з позивачем кредитного договору щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних платежів за користування кредитом відповідно до умов договору порушив, внаслідок чого станом на 24.07.2018 року згідно наданого банком розрахунку утворилась заборгованість на загальну суму 33 492, 96 грн, з яких - 23,99 грн - заборгованість за кредитом, 2348, 65 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, 114,20 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 31006,12 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору від 30 червня 2006 року і тому на підставі наведених норм цивільного законодавства з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 23 грн. 99 коп., заборгованості за відсотками в сумі 114 грн. 20 коп. та заборгованості з комісією в сумі 2348 грн. 65 коп., на суму 2986 грн. 84 коп. Але разом з тим, вирішуючи питання про стягення з відповідача [PERSON] нарахованої пені за невиконання зобов'язань, яка згідно розрахунку заборгованості становить 31 006 грн. 23 коп., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року роз'яснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість по відсоткам складає 114 грн. 20 коп., а заборгованості по пені - 31 006 грн. 12 коп., тобто нарахована позивачем сума пені значно перевищує як розмір заборгованості по основному зобов'язанню, яка складає тільки 29 грн. 99 коп., так і розмір заборгованості по відсоткам, тобто основне зобов'язання позивача перед відповідачем майже виконане. Тому з врахуванням наведених обставин, та те, що негативні наслідки для позивача, які необхідно компенсувати даною сумою пені, не доведені позивачем у позовній заяві, суд приходить до висновку, що особисто для позивача негативні наслідки через прострочення виконання зобов'язань відповідачем відсутні, і тому суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки у формі пені до 500 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині стягнення неустойки у формі пені підлягають до часткового задоволення. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Поскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає до стягення сума судового збору, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог, що була сплачена позивачем і документально підтверджена платіжним дорученням від 11.10.2018 року. На основі викладеного,

Outcome: partial