overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстровано місце проживання її колишньої невістки [PERSON] Вона ухиляється від припинення реєстрації місця проживання в цій квартирі. Тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №51 по вул. Київський шлях, 37 в м. Борисполі. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольни-ти його. Відповідач не зявилася у судове засідання та надіслала заяву (а.с.16), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Ця обставина підтверджується копією договору міни від 3 верес-ня 1993 року (а.с.4), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7). З актів обстеження житлово-побутових умов (а.с.10-11) вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON], яка є колишньою невісткою позивача. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З вказаних вище актів обстеження житлово-побутових умов також вбачається, що з 22 серпня 2008 року, тобто більше року, відповідач не проживає в [INFO]. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на під-твердження поважності причин відсутності [PERSON] в цій квартирі. З огляду на це суд вважає, що відповідача допустимо визнати таким, що втратив право користування цією квартирою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задо-волений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її брата - [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання та перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2016 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в зв'язку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити її опікуном сина. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її братом. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2016 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру та хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв'язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 257 від 05 травня 2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді помірної розумової відсталості з поведінковими розладами від народження, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її брата [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її матір [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2014 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити її опікуном матері. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її матірю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2014 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 317 від 30 травня 2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді змішаної судинної коркової та підкоркової деменції, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON], звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, вказавши, що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], проте на даний час не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву. Пояснила, що вона та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, просить суд надати їй право на шлюб, що відповідає її інтересам. Також додала, що вагітна від [PERSON] Мати заявниці [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між її неповнолітньою донькою та [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме інтересам [PERSON] Від представника заінтересованої особи Костюківської сільської ради Теплицького району надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] про надання права на шлюб. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась 07 серпня 1999 року, та [PERSON], [INFO], вирішили укласти шлюб. Заявник [PERSON] вагітна згідно довідки Теплицької лікарні планового лікування № 17 від 24.03.2016 року.(а.с. 7). Заслухавши заявника, заінтересованих осіб, суд вважає, що шлюб заявника з [PERSON] відповідатиме її інтересам, і підстав, які б перешкоджали суду надати право на шлюб, судом не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказала, що з 06 жовтня 2001 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 685. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З грудня 2013 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з грудня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказала, що з 14 вересня 2013 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 188. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З 2014 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказала, що з 14 жовтня 2006 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 997. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З вересня 2015 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з вересня 2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво [NUMBER]), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 18 жовтня 1989 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1002. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказала, що з 28 липня 2007 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 483. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З серпня 2013 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з серпня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 21 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №17. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки, які призвели до того, що з грудня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2013 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 17. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради за №504 від 09 березня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітнього сина, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття сином [PERSON], а потім в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася. Надала заяви про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та день слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (свідоцтва про народження), а тому повинен утримувати їх до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 551, 20 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved