Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - позивач, Білгород-Дністровське ОУПФ України Одеської області) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON].), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену пенсію у розмірі 1 138,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач перебуває на обліку у позивача як отримувач пенсії у зв'язку з втратою годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 16.10.2012 року. Згідно листа Національного транспортного університету №12 від 27.11.2014 року, відповідач був зарахований до складу студентів І курсу автомеханічного факультету за напрямом підготовки «Машинобудування», на денну форму навчання згідно наказу №338 від 11.08.2013 року. Згідно отриманої довідки Національного транспортного університету від 15.12.2015 року №3507/18, встановлено, що [PERSON] навчався в Національному транспортному університеті на денній формі навчання з відривом від виробництва з 01.09.2013 року по 30.06.2015 року. Позивач зазначає, що за період з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року відповідач не мав права на отримання пенсії, що призвело до незаконного отримання коштів у розмірі 1 138,80 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено лист №613/04 від 21.01.2016 року, яким повідомлено про утворену переплату пенсії та необхідність її повернути в добровільному порядку, однак, станом на день звернення позивача до суду заборгованість в добровільному порядку не погашена відповідачем. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2017 року відкрито провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 23.02.2017 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2017 року справу за позовом Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до Закону України від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції. Згідно п. 9 Перехідних положень ЦПК України, встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як визначено у ч.ч. 2, 3, 4 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини. Враховуючи викладене, зважаючи на ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2018 року справу за позовом Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії прийнято до провадження Печерським районним судом м. Києва та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Позивач копію ухвали суду одержав 04.04.2018 року, а копія ухвали суду, направлена відповідачу повернулась за закінченням терміну зберігання, відтак, згідно п. 3 ч. 7 ст. 128 ЦПК України копія ухвали вважається врученою відповідачу. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Білгород-Дністровському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області як отримувач пенсії у зв'язку з втратою годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 16.10.2012 року (а.с. 3). Згідно листа Національного транспортного університету №12 від 27.11.2014 року, відповідач був зарахований до складу студентів І курсу автомеханічного факультету за напрямом підготовки «Машинобудування», на денну форму навчання згідно наказу №338 від 11.08.2013 року. Станом на 27.11.2014 року відповідач навчався на другому курсі. Дата закінчення університету 30.06.2017 року (а.с. 6). Відповідно до довідки, виданої Національним транспортним університетом №06/02 від 30.12.2014 року, [PERSON] є студентом ІІ курсу автомеханічного факультету денної форми навчання; термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с. 7). Згідно довідки Національного транспортного університету від 15.12.2015 року №3507/18, встановлено, що [PERSON] навчався в Національному транспортному університеті на денній формі навчання з відривом від виробництва з 01.09.2013 року по 30.06.2015 року. Відрахований зі складу студентів університету за власним бажанням (а.с. 8). Як вбачається з протоколу від 05.041.2016 року, позивачем за період з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року було зараховано відповідачу грошові кошти у розмірі 1 138,80 грн., які є надміру виплаченою пенсією, оскільки, відповідач відрахований зі складу студентів університету за власним бажанням на підставі наказу №584-ВК від 01.07.2015 року (а.с. 9). Згідно ч.ч. 1,2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім'ї вважаються діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. У відповідності до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Так, на адресу відповідача було направлено лист № 613/4 від 21.01.2016 року, яким повідомлено про утворену переплату пенсії та необхідність її повернення в добровільному порядку. Однак, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зазначеної вимоги. Таким чином, за відповідачем дійсно рахується переплата по виплаті йому пенсії у зв'язку з втратою годувальника, що підтверджується письмовими доказами, наявними у справі. На підставі викладеного, позов про стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплачених коштів в рамках нарахування пенсії, а саме у розмірі 1 138,80 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 600,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved