overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов він підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, проте подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Зяньковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Від шлюбу в сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося та протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі його доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачкою не подано. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, враховуючи те, що позивач [PERSON] згідно із законодавством звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД № 093465, з відповідачки [PERSON], у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2015 року. Від шлюбу сторонни мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2005 року. Від шлюбу сторонни мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Садківської сільської ради Житомирської області, в якому зазначив, що 27 червня 2014 року померла мати позивача [PERSON]. Спадщину після смерті останньої на підставі статті 1261 Цивільного процесуального кодексу України, прийняв батько позивача - [PERSON], який помер 16 липня 2017 року, внаслідок чого відкрилась спадщина. Посилаючись на те, що\~ позивач є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк останній не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, через свою юридичну необізнаність, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви.\~ В підготовче засідання сторони та представник позивача не зявилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Садківської сільської ради Житомирської області, в якому зазначив, що 27 червня 2014 року померла мати позивача [PERSON]. Спадщину після смерті останньої на підставі статті 1261 Цивільного процесуального кодексу України, прийняв батько позивача - [PERSON], який помер 16 липня 2017 року, внаслідок чого відкрилась спадщина Посилаючись на те, що\~ позивач є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк останній не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, через свою юридичну необізнаність, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви.\~ В підготовче засідання сторони та представник позивача не зявилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що 16 листопада 2007 року помер брат позивача [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~позивач є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк він не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки він звертався до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, представник позивача просить визначити позивачу додатковий строк для подачі такої заяви.\~ В підготовче\~засідання учасники\~справи та\~представник позивача\~не зявилися,\~заявивши клопотання\~про розгляд\~справи за\~їх відсутності.\~При цьому\~представник позивача\~позовні вимоги\~підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 19 травня 2007 року сторони уклали шлюб. [INFO] в них народилась дочка [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позов та просив задовольнити. [PERSON] визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 19 травня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Кіровському ВРАЦС Кіровоградського МУЮ, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №288. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 травня 2007 року (а.с.8). [INFO] у них народилась дочка [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження [NUMBER] від 12 листопада 2007 року (а.с.10) та серії [NUMBER] від 3 жовтня 2014 року (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 30 липня 2005 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не зявився у судове засідання. Позивач надіслав заяву (а.с.14), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. [PERSON] не зявилась у судове засідання також. Відповідач надіслала заяву (а.с.15), в якій вона визнає позов та просить розглядати справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 30 липня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №281. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №006682 від 30 липня 2005 року (а.с.7). 22 січня 2006 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №042169 від 28 січня 2006 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 30 червня 2006 року сторони уклали шлюб. Під час якого в них народились син [PERSON] та дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона завчасно у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідкою (а.с.18). На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 30 червня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконкомі Писарівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №03. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ №016945 від 30 червня 2006 року (а.с.5). 3 квітня 2008 року у них народився син [PERSON], 28 грудня 2012 року дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії І-ОК №238375 від 5 березня 2013 року (а.с.6), серії І-ОК №229761 від 4 січня 2013 року (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 червня 2017 року він уклав шлюб з відповідачкм, який зареєстрований Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 301. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2017 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, не повідомила про причини неявки, відзив не подавала. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та суть спірних правовідносин. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 2017 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 301. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2017 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved