Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень, про стягнення з відповідача1\~-\~[PERSON] на користь позивача - [PERSON] матеріальної шкоди у загальному розмірі 33595 грн. 17 коп., яка складається\~із суми\~32095 грн.\~17\~коп., що є різницею між розміром страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля та витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 1 500 грн. 00 коп.; стягнення із відповідача2 - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 19982 грн. 07 коп., пеню у\~розмірі 7487 грн. 25 коп., три відсотки\~річних у\~розмірі 805 грн. 51 коп., індекс інфляції\~у розмірі\~3596 грн. 77 коп., а всього\~31871 грн. 60 коп. та стягнення солідарно із відповідачів на користь позивача судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.04.2016\~року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER]під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача, у. м.Дніпрі, на перехресті вул. Г. Сталінграду та вул. [PERSON]. Водій автомобіля [NUMBER]остенюк М.С. рухався позаду автомобіля та вїхав у задню частину належного йому автомобіля на вказаному перехресті, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, чим заподіяно значної матеріальної шкоди позивачу. Ухвалою від 30 січня 2018 року ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Ухвалу суду від 30.01.2018 року отримано відповідачами, відповідно до поштових повідомлень 22.02.2018 року та 16.02.2018 року відповідно. 12.02.2018 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача [PERSON] 26.02.2018 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія». 23.02.2018 року до суду від позивач надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] 16.03.2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача. Згідно статті 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до\~ст. 275 ЦПК України,\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Вимоги щодо строку розгляду справи не кореспондуються з положеннями\~ст. 278 ЦПК України, яка встановлює строки подання заяв сторін по суті справи, які, в свою чергу, залежать від часу отримання ухвали про відкриття провадження, надісланої рекомендованим листом з повідомленням учасникам справи, згідно ч. 11\~ст. 272 ЦПК України, часу отримання заяв сторін по суті справи, які ними надсилаються в порядку ч. 4 ст.178, ч. 3 ст. 179, ч. 3 ст. 180, ч. 3 ст. 181 ЦПК України\~іншим учасникам справи. В цей же час, суд не може обмежити право сторін на подання заяви по суті справи лише з підстави спливу строку, передбаченого\~ст. 275 ЦПК України, якщо ухвалу про відкриття спрощеного провадження, заяву по суті справи іншої сторони, отримано такою стороною з поважних причин за межами цього строку, оскільки це призведе до порушення процесуального права. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, слід зазначити наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України\~\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 22.04.2016\~року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER]під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача, у. м.Дніпрі, на перехресті вул. Г. Сталінграду та вул. [PERSON]. Водій автомобіля [NUMBER]остенюк М.С. рухався позаду мого автомобіля та вїхав у задню частину мого автомобіля на вказаному перехресті, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України чим заподіяно значної матеріальної шкоди позивачу. У відповідності до звіту №3891 від 19.07.2016 року про оцінку транспортного засобу, складеного експертом-товарознавцем [PERSON] матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 47811 (сорок сім тисяч вісімсот одинадцять) гривень 54 копійки. Вартість проведення експертизи складає 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок. Відповідно до преамбули Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] «УПСК» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як передбачено ст..22 цього Закону, у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Вказаним Законом також врегульовані строки звернення до страховика з заявою про виплату матеріального збитку. Так, судом встановлено, що [PERSON]Л, звернувся до [PERSON] «УПСК» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 25.04.2016 року. Того ж дня, 25.04.2016 року представником [PERSON] «УПСК» оглянуто пошкодження транспортного засобу та складено Акт, який засвідчений підписами, в тому числі і [PERSON] без зауважень. У відповідності до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» експерт-автотоварознавець [PERSON] визначив розмір матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Ford Scorpio» [PERSON] у розмірі 20482,07 грн. Судом встановлено, що вартість відновленого ремонту автомобіля позивача склала 52077 грн. 24 коп. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.4 Постанови № 4 від 01.03.2013 року\~«Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,\~незалежно від наявності вини. Згідно ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial