Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.03.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на підставі Заяви на встановлення (збільшення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до умов якого позивачем встановлено кредитний ліміт у сумі 28000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач, всупереч умовам договору, своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.01.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 33844,16 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу - 27639,20 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом -4401,26 грн.; комісії - 9,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 338,25 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1059,36 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 177,59 грн.; суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу - 43,46 грн.; суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,34 грн. З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 11.03.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 16.03.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на підставі Заяви на встановлення (збільшення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до умов якого позивачем встановлено кредитний ліміт у сумі 28000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно п.3.3 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає - 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п.3.3.1); 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Згідно додатку № 1 до договору ДКБО, плата за перевищення витраченого ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60 відсотків на рік. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав: копію Заяви на встановлення (збільшення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 16.03.2019, підписаної відповідачем; Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який набрав чинності 11.03.2019; копія Умов користування кредитною лінією (кредитом) (Додаток № 1 до договору ДКБО); розрахунки заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 19.01.2021 за кредитним договором №6803455 від 18.03.2019; виписку з карткового рахунку № [NUMBER] . Наведені документи свідчать про те, що [PERSON] був ознайомлений з усіма істотними умовами кредитування. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. Таким чином, позивач умови договору виконав. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором від 16.03.2019 року станом на 19.01.2021 становить 33844,16 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу - 27639,20 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 4401,26 грн.; комісії - 9,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 338,25 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1059,36 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 177,59 грн.; суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу - 43,46 грн.; суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,34 грн. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пунктом 1.21. Розділу XXII договору комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО) передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами. Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня. коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договором. Пунктом 9.1. Розділу IX ДКБО передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Згідно п. 6.9 Розділу VI Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб нарахування комісійної винагороди, яка сплачується Клієнтом відповідно до Тарифів раз на місяць, здійснюється Банком за період з першого до останнього календарного дня такого звітного місяця, а комісійна винагорода, яка сплачується в день надання Послуги/здійснення операції - в день надання Послуги/здійснення операції, якщо інше не передбачено цим Договором. Відповідно п. 6.10. Розділу VI ДКБО, комісійна винагорода сплачується протягом поточного календарного місяця та не пізніше останнього Банківського дня звітного місяця в строк, визначений Тарифами та/або зазначений в повідомленні Банку, або в день надання Послуги/здійснення операції. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 1.18.1 Розділу XXII ДКБО, за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу XX Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься Клієнт. Згідно п. 1.18.5 Розділу XXII ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений Розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягає погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Відповідно до п. 1.23. Розділу XXII ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. За вказаних обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 16.03.2019 року у розмірі 33844,16 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved