Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.02.2006. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 6500,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2,3.3 Договору, на підставі яких [PERSON] при укладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. 21 лютого 2008 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, зобов`язання за вказаним договором не виконав. В редакції умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язання клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також відсотки від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у відсотках від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна». У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 17.03.2021 року має заборгованість в сумі 12461,58 грн., яка складається з: 10026,74 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2434,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість по договору про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів банку. У зв`язку з наведеним, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №б\\н від 17.02.2006 в розмірі 12461,58 грн. та судові витрати. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача є недоведеною та безпідставною, адже вона є не передбаченою Заявою, яка підписана [PERSON] , а Умови та Правила на які посилається позивач не є частиною договору, оскільки не підписані відповідачем та не містять доказів, які б підтверджували ознайомлення відповідача саме з цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Спростовуючи доводи сторони відповідача представник позивача Меркулова В.В. у відповіді на відзив, зазначила, що відповідачем підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг із змісту якої вбачається, що останній ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Доказом активного користування відповідачем кредитним рахунком є виписка банку до карткового рахунку, яка також приєднана до матеріалів справи, з якої чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що [PERSON] до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про його обізнаність з умовами кредитування та визнання своїх зобов`язань за договором. Враховуючи викладене, представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання, призначене на 28.07.2021 не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених у відзиві та додаткових письмових поясненнях, просила відмовити у їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до умов якого відповідачу було відкрито картковий кредитний рахунок. На підтвердження даної обставини суду надано заяву, підписану [PERSON] 16.02.2007, згідно якої клієнт раніше індифікований по рахунку/карті № [NUMBER] просить відкрити рахунок та надати кредитну картку із сумою кредитного ліміту 1500 грн. (а.с.21). Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки за відповідними номерами: дата відкриття - 06.02.2006 з терміном дії до 02/13; дата відкриття 26.10.2010 з терміном дії до 02/13; дата відкриття 22.02.2012 з терміном дії до 12/15; дата відкриття 21.03.2013 з терміном дії до 03/16; дата відкриття 18.01.2016 з терміном дії до 01/20; дата відкриття 12.02.2019 з терміном дії 11/22 (а.с.20). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку розпочався 16.02.2006 року. В подальшому відбувалася зміна кредитного ліміту 1500,00 грн. (22.03.2006), 2000,00 грн. (28.07.2007), 4000,00 грн. (13.08.2007), 5000,00 грн. (05.08.2008), 4900,00 грн. (11.02.2009), 4230,00 грн. (16.06.2009), 6400,00 грн. (16.08.2013), 6500,00 грн. (12.02.2019), 6428,07 грн. (03.04.2019), 6428,07 грн. (27.12.2019), 6428,07 грн. (07.01.2020), 6428,07 (28.02.2020), 6428,07 (13.03.2020) та 15.09.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.19). Договір був укладений шляхом оформлення і підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банком послуг. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н, а саме отримання кредитної карти з кредитним лімітом в сумі 1500,00 грн. Базова процентна ставка 3 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредиту відповідає терміну дії картки. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с. 21 зворотній бік). Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» , складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.21). Інших умов договору сторони не підписували (а.с.21). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17 лютого 2006 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Розмір кредитного ліміту збільшено до 6500 гривень. До позовної заяви позивачем додано: копію анкети - заяви, яка підписана відповідачем, розрахунок заборгованості, Умови та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, роздруківку наказу про внесення змін в договірну базу по платіжних картках, довідку про зміну кредитного ліміту, довідку про видачу кредитних карток відповідачу, виписку по особовому рахунку відповідача. Погашення кредиту - це поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість становить:- за період з 22.03.2006 по 31.05.2015 за кредитом в сумі 6196,99 грн., за процентами 174,48 грн.;- за період з 01.06.2015 по 30.06.2019 за поточним тілом кредиту 6354,58 грн., за нарахованими відсотками 226,80 грн.; також у вказаному періоді погашено заборгованості за тілом кредиту в сумі 20847,41 грн., за простроченим тілом кредиту 1916,80 грн., по пені -500 грн.;- за період з 01.07.2019 по 17.03.2021 за простроченим тілом кредиту в сумі 10026,74 грн., за простроченими відсотками 2434,84 грн.; також у вказаному періоді погашено заборгованість за тілом кредиту 5559,30 грн., за простроченим тілом кредиту 536,48 грн., за нарахованими відсотками 1133,82 грн. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважається простроченими. Прострочене тіло кредиту це частина використаного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем [PERSON] але не погашено, або погашено частково у не повному обсязі. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідач має заборгованість: за простроченим тілом кредиту у розмірі 10026,74 грн., за простроченими відсотками у розмірі 2434,84 грн. та надав розрахунок заборгованості, виписку про рух коштів у відповідача. З виписки по рахунку вбачається, що відповідач сплачував кошти за користування кредитом, які були зараховані позивачем на часткове погашення заборгованості по відсотках, та інших платежах (а.с.40-50). Однак, суд критично ставиться до нарахованої банком заборгованості та вважає за необхідне прийняти до уваги виписку за договором б/н, укладеним [PERSON] станом на 19.03.2021 , яка згідно з Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5 має статус первинного документу щодо виконання сторонами договірних зобов`язань та надана позивачем, як письмовий доказ на підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, що підлягає стягненню із позичальника. З довідки про зміну умов кредитування вбачається, що встановлений кредитний ліміт змінювався, а саме починаючи з 12.02.2019 6500 гривень; і з 03.04.2019 кредитний ліміт знижено до 0 гривень (а.с.19 ). Таким чином, протягом строку дії кредитного договору укладеного [PERSON] кредитний ліміт наданий останньому не перевищував 6500 гривень, а отже твердження позивача про те, що розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту становить 10026,74 грн. суд вважає необґрунтованим. Разом з цим суд зазначає, що як вбачається із розрахунку заборгованості, за користування кредитними коштами банком списувалися відсотки за його користування. Проте, відповідно до умов Заяви сторони погодили відсоткову ставку в розмірі 3% річних від кредитного ліміту 1500 грн. За період з 22.03.2006 по 17.03.2021 ( за 15 років) розмір відсотків становить 8205 грн. (1500х36%х5470 днів/360 ). Згідно розрахунку заборгованості за період з 22.03.2006 по 31.05.15, відповідачем, сплачено відсотків на суму 11157,84 грн., за період з 01.07.2019 по 17.03.2021 відповідачем сплачено 1133,82 в рахунок погашення заборгованості по відсотках. В загальному розмірі відповідачем сплачено за кредитом 28859,99 грн., які банком зараховувалися на погашення відсотків та штрафних санкцій у розмірах, не передбачених умовами договору, що свідчить про значну переплату отриманих коштів. Враховуючи, що відповідачем було сплачено банку суму, що перевищує розмір отриманого кредиту, та умовам укладеного договору, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи в суді відсутня заборгованість у [PERSON] перед банком. За таких обставин позовні вимоги є безпідставними, отже не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у з зв`язку із зверненням до суду з даним позовом позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму (а.с.1). Однак, за загальним правилом, особі, якій відмовлено у задоволенні її позовних вимог, судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст. 6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed