Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н від 04.05.2012. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала заву б/н від 04.05.2012, згідно з якою їй було видано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 16.09.2020 становить 54303,59 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 54303,59 грн та сплачену суму судового збору в розмірі 2102, 00 грн. Ухвалою суду від 01\~грудня\~2020\~року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач повідомлявся про розгляд справи в спрощеному проваджені належним чином, направленням кореспонденції на адресу реєстрації, а саме [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС в Дніпропетровській області. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Ознайомившись із доводами позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно наданих позивачем виписки з карткового рахунку відповідача та довідки вбачається, що 04\~травня\~2012 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк». 04\~травня\~2012\~року [PERSON] було заповнено та підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 16.09.2020 року становить 54303,59 грн. (а.с. 7-14) і складається із: заборгованості за тілом кредиту\~33944,41 грн, заборгованості по простроченим відсоткам\~12122,08 грн. та пені 8234,10 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою\~кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 зроблений нас правовий висновок. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Отже, виходячи із вищевказаного, надані позивачем витяг із Правил надання банківських послуг «ПриватБанку» та Витяг з «Тарифів Банку», не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані. Таким чином, до правовідносин між позивачем та відповідачем з приводу кредитного зобов`язання повинні застосовуватися виключно умови кредитування визначені в заяві-анкеті від 04\~травня\~2012 року, котра особисто підписана відповідачем. В той час, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В наданій позивачем довідці (а.с.15) зазначено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] дата відкриття 04.05.2012 з терміном дії до 03/16; №\~ [NUMBER] дата відкриття 31.07.2013 з терміном дії до 05/17; № [NUMBER] дата відкриття 16.07.2014 з терміном дії до 05/17; №\~ [NUMBER] дата відкриття 03.10.2014 з терміном дії до 01/18, №\~ [NUMBER] дата відкриття 03.10.2014 з терміном дії до 04/18. Таким чином, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії останньої виданої картки №\~ [NUMBER] - тобто до 30\~квітня\~2018 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30\~квітня\~2018 року, яка складалася із заборгованість за наданим кредитом становить 23495,13 грн.; загальне сальдо за нарахованими відсотками\~1068,55 грн., загальна сума заборгованості склала 24563,68грн (а.с. 7-14). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18 зроблений наступний правовий висновок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Верховним Судом у постанові від 18.07.2018року у справі № 753/11267/16-ц вказано про те, що, судами установлений факт пропуску позивачем позовної давності, зокрема, щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитом. Крім того, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося, то спливла і позовна давність за вимогою про сплату процентів за цим кредитом. Оскільки у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, неустойку після закінчення строку дії кредитного договору, то позовна давність не застосовується, а в позові відмовляється в цій частині за безпідставністю. Таким чином, у позивача було відсутнє право нараховувати\~відсотки за користування кредитом після спливу строку дії останньої виданої відповідачу кредитної платіжної картки №\~5168742348904016 (строку кредитування) 30 квітня 2018 року, які були нараховані позивачем. З виписки за договором наданої позивачем, вбачається, що відповідачем за період з 01.05.2018 по 18.09.2020 жодних кредитних коштів витрачено не було (а.с. 51-60). Також відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] з 20.07.2018 року кредитний ліміт становить 0 гривень (а.с. 16), тобто у відповідача відсутня можливість використовувати кредитні кошти. В той же час, з розрахунку заборгованості (а.с. 7-14), вбачається, що позивачем за період з 01.05.2018 по 18.09.2020\~зараховано на погашення за наданим кредитом загальну суму 17439,86 грн. Таким чином, заборгованість відповідача з урахуванням здійснених позивачем зарахувань за період з 01.10.2018 по 20.05.2020\~на погашення кредиту на загальну суму 17439,86 грн. становить\~7123,82 грн. (24563,68грн.- 17439,86 грн.). Також, в розрахунку заборгованості станом на 30.09.2019, а саме підсумків розрахунку зазначено, погашено заборгованості по пені -2300,00 грн. (а.с. 13 на звороті) Отже, з урахуванням того, що домовленості про сплату пені за користування коштами відповідачем Заява-анкета №б/н від 04.05.2012 року не містила, розмір заборгованості повинен становити -4823,82 грн. (7123,82 грн. 2300,00грн.). Таким чином, оскільки анкета-заява від 04.05.2012 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, тому відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками,\~пенею, комісією і штрафів за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами,\~а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19 (провадження № 61-20093св19), постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №545/2248/17 (провадження № 61-11459св19). З вище викладеного суд,\~приходить до\~висновку, що заборгованість за тілом кредиту складає 4823,82 грн. Відповідно, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволено, а саме на 9 %, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 189,18 грн. судового збору.

Outcome: dismissed