Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

В вересні 2014 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу частини домоволодіння, який розташований на земельній ділянці розміром 793 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], який був засвідчений 08 лютого 2002 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], серія АЕІ № 679681, про що був здійснений відповідний запис в реєстрі за № 617; реєстраційного посвідчення про право власності на 14 сотих домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 08.02.2002 року в реєстрі за № 617, яке було видано 12 березня 2002 року начальником Дніпропетровського буро технічної інвентаризації, записано в реєстрову книгу № 609 за реєстровим № 35; та технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS], від 21 грудня 2001 року. В обґрунтування заяви заявниця вказала на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 14/100 частини домоволодіння, розташованих на земельній ділянці, розміром 739 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Цю частину домоволодіння її покійна мати за життя придбала 08.02.2002 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 617. 10 червня 2014 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] про вчинення нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з доданням правовстановлюючих документів на майно: договору купівлі-продажу частини домоволодіння, посвідченого 08.02.2002 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 617; реєстраційного посвідчення, виданого 12.03.2002 року Управлінням житлово-комунального господарства «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації». Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при складанні договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 08.02.2002 року нотаріусом [PERSON] не правильно зазначено ім'я спадкодавця, замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Також, аналогічна помилка допущена Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в реєстраційному посвідченні на право приватної власності від 12.03.2002 року, реєстраційний № 35, та в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду, так як оформлялись вони згідно вище вказаного договору купівлі-продажу. Однак, в тимчасовій посвідці на постійне проживання, адресній картці, свідоцтві про смерть вказано ім'я спадкодавця «[PERSON]». Вказані помилки у договорі купівлі-продажу частини домоволодіння, реєстраційному посвідченні та технічному паспорті перешкоджають їй оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину за законом. Вимоги [PERSON] в частині встановлення факту належності [PERSON] технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS], від 21 грудня 2001 року - були залишені без розгляду. В судове засідання заявниця не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій підтримала свої вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без її участі. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] відділом ДРАЦС по Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 6707. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме 14/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], які належать їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 08.02.2002 року в реєстрі за № 617. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заявниця є рідною дочкою [PERSON], померлої [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.04.1965 року та свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 17.08.1990 року. На підставі вищевказаного, заявниця 10 червня 2014 року звернулася, у встановленому законом порядку, до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] постановою від 10.06.2014 року за вих. № 85/01-16 відмовив заявниці у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що в наданих заявницею правовстановлюючих документах на спадкове майно не правильно зазначено ім'я спадкодавця, замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Вищевказана помилка була допущена при перекладі ім'я спадкодавця з російської мови на українську мову. Факт належності [PERSON] вищевказаного Договору купівлі-продажу частини домоволодіння, посвідченого 08 лютого 2002 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 617; а також реєстраційного посвідчення про право власності на 14/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], виданого 12 березня 2002 року начальником Дніпропетровського буро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 609 за реєстровим № 35 - підтверджується наступними матеріалами: тимчасовою посвідкою на постійне проживання серії ДП № 3021 від 17.02.2004 року, в якій зазначено, що спадкодавець зареєстрована в спадковому майні за адресою: [ADDRESS]; адресною карткою на вказану квартиру № 2 в будинку [ADDRESS] та пенсійним посвідченням [NUMBER], виданим 21.09.2001 року на ім'я «[PERSON]» (російською мовою). Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що дану заяву необхідно задовольнити та встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу частини домоволодіння, який розташований на земельній ділянці розміром 793 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], який був засвідчений 08 лютого 2002 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], серія АЕІ № 679681, про що був здійснений відповідний запис в реєстрі за № 617; реєстраційного посвідчення про право власності на 14 сотих домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 08.02.2002 року в реєстрі за № 617, яке було видано 12 березня 2002 року начальником Дніпропетровського буро технічної інвентаризації, записано в реєстрову книгу № 609 за реєстровим № 35. На підставі викладеного,

Outcome: approved