Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Бердянська міжрайонна прокуратура в порядку звернулась до суду з позовом в інтересах держави, де вказала, що в ході здійсненої перевірки було встановлено, що п. 5.18 рішення Бердянської міської ради № 17 від 31. 03. 2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,894 га, для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована по [ADDRESS]. На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт серії ЯК № 858622 на право власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 2130400000:08:006:0138, який 13. 08. 2010 року зареєстровано у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» за № 011026500454. 10.10. 2011 року вказана земельна ділянка відчужена [PERSON] за договором купівлі - продажу, на підставі чого їй видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 800877, який зареєстровано 03. 08. 2010 року за № 011026500895. В подальшому 13. 12. 2013 року земельна ділянка відчужена [PERSON]. Прокурор вважає п. 5.18 рішення Бердянської міської ради № 17 від 31. 03. 2010 року таким, що не відповідає вимогам закону, і просить визнати його недійсним і скасувати за таких підстав. У відповідності до вимог ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток та лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. Станом на теперішній час проект прибережної захисної смуги на території м. Бердянська, Бердянської коси не розроблений та не затверджений. Вказана спірна земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря. Згідно Генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25. 06. 2009 року зазначені у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установи відпочинку, зелених насаджень загального користування. Будівництво нових дачних районів у межах м. Бердянська не передбачено. Виділена у власність [PERSON] земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, які підлягають обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, проте ця вимога виконана не була, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджено без проведення зазначеної експертизи. Всупереч земельному законодавству у затвердженому проекті землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки відсутні кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки, збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів, довідка управління земельних ресурсів про присвоєння чергового кадастрового номеру. Кадастровий номер та визначення і погодження зовнішніх меж в натурі відбулося після прийняття бердянською міською радою спірного рішення. Природоохоронною прокуратурою 13. 05. 2011 року внесено протест 26/149 на висновок про погодження проекту відведення земельної ділянки від 30. 03. 2010 року № 380, оскільки до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, крім інших, землі водного фонду. Протест прокурора був розглянутий управлінням Держкомзему у м. Бердянську, задоволений, зазначений висновок визнано недійсними та відкликано. На тій підставі, що [PERSON] не набула у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку, та, не будучи власником, незаконно її продала [PERSON], а та у свою чергу - [PERSON], у останньої також не виникло на законних підставах право власності на землю. Земельна ділянка вибула з володіння держави всупереч вимогам законодавства, отже усі укладені договори стосовно неї є нікчемними. Таким чином, Бердянською міською радою під час прийняття рішення № 17 від 31. 03. 2010 року порушено порядок надання земельних ділянок у власність, визначений Конституцією України, Земельним та Водним кодексами України, тому вказане рішення є протиправним і п. 5, 5.18 підлягає скасуванню, державні акти, видані [PERSON] та [PERSON] на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] необхідно визнати недійсними, зобов'язати Управління Держземагенства у Бердянському районі скасувати їх державну реєстрацію, а [PERSON] зобов»язати повернути земельну ділянку за належністю територіальні громаді м. Бердянська. Представник позивача в судовому засіданні Ємельяненко С. А. підтримала позовні вимоги, просить задовольнити у повному обсязі на вищевикладених підставах. Відповідач - представник Бердянської міської ради у судове засідання не явився, про день, час і місце слухання справи сповіщений належним чином, в заяві просить розглянути справу за його відсутності у відповідності до закону. Представник відповідача - Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області в судове засідання не явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов не визнала і пояснила, що прокуратура не має повноваження на звернення до суду з цим позовом, оскільки не зазначила, які саме інтереси держави порушуються, земельна ділянка належить територіальній громаді, а значить, звертатись до суду про повернення земельної ділянки належному власнику може тільки Бердянська міська рада з віндикаційним позовом. Водне законодавство України не порушено, оскільки не доведено, що проект землеустрою не відповідає законодавству. Усі висновки були скасовані через рік після прийняття рішення Бердянською міською радою, отже на час його прийняття воно відповідало усім вимогам закону. Експертизу проводити не було потреби, оскільки на час надання землі у власність [PERSON] вона знаходилася у комунальній, а не державній власності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалі справи, пунктом 5, 5.18 рішення Бердянської міської ради № 17 від 31. 03. 2010 року 80-ї сесії п'ятого скликання «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0894 га, для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована по [ADDRESS]. На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт серії ЯК № 858622 на право власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 2130400000:08:006:0138, який 13. 08. 2010 року зареєстровано у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» за № 011026500454. 10.10. 2011 року вказана земельна ділянка відчужена [PERSON] за договором купівлі - продажу, на підставі чого їй видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 800877, який зареєстровано 03. 08. 2010 року за № 011026500895. В подальшому 13. 12. 2013 року земельна ділянка відчужена [PERSON]. Позивач просить визнати недійсним та скасувати п. 5, 5. 18 рішення Бердянської міської ради у зв'язку з його невідповідністю закону, а відтак визнати недійсним державні акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я [PERSON] і [PERSON], скасувати їх державну реєстрацію, а земельну ділянку повернути територіальній громаді м. Бердянська. Згідно до положень ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, крім інших, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Законом. У відповідності до ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті у тому числі, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Згідно до ст. 88 Водного Кодексу України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водоймі в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від узрізу води. Відповідно до ст. 90 цього ж Кодексу прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватись лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально - оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією. За умовами ст. 60 Земельного Кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. Станом на теперішній час проект прибережної захисної смуги на території міста Бердянська, Бердянської коси не розроблений, та в передбаченому законом порядку не затверджений. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема і проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення. У відповідності до ст. 118, ч. 4 ст. 123 ЗК України у разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Всупереч вказаним вимогам закону проекти землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки обов'язкову державну експертизу землевпорядної документації не пройшли, чим не дотримано порядок набуття права на землю. Вказана земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря. Відповідно до Генерального плану розвитку м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25. 06. 2009 року зазначена земельна ділянка не запланована для індивідуального дачного будівництва, на ній запроектовано розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, зелених насаджень загального користування. Проект відведення затверджений без розробки містобудівного обґрунтування об'єкту, не встановлені містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки. Крім того, будівництво нових дачних районів в міських населених пунктах гідно п. 3. 39 ДБН 360- 92 «Планування і забудова» сільських поселень» не допускається. Пунктом 2. 9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого Наказом Мінприроди України від 05. 11. 2004 року № 434 передбачено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених в натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.. 88 Водного Кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються у відповідності до Постанови КМ України № 486 від 08. 06. 1996 року «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них» з урахуванням конкретної ситуації. Згідно відповіді виконавчого комітету Бердянської міської ради від 24. 03. 2014 року Бердянською міською радою рішень щодо затвердження документації із землеустрою, на підставі якої встановлені категорії земель у межах міста, не приймались, отже при вирішенні справи необхідно керуватись чинним законодавством України, яке діяло на момент прийняття рішення Бердянською міською радою. Крім того, за протестом Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора від 13. 05. 2011 року висновок про погодження проекту відведення земельної ділянки від 30. 03. 2010 року № 380 визнано недійсними та відкликано. Бердянською міжрайонною прокуратурою було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 367 КК України відносно колишнього начальника управління архітектури і містобудування Бердянської міської ради [PERSON] за фактом незаконного погодження проектів землеустрою щодо відведення, у тому числі, і спірної земельної ділянки. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 05. 08. 2011 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з актом амністії, при цьому суд зважає на той факт, що амністія застосовується тільки то тих осіб, що визнають свою вину. Всі вищевикладені обставини дають можливість суду зробити висновок про грубе порушення Бердянською міською радою положення чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельних ділянок у власність, про незаконність п. п. 5, 5.18 рішення Бердянської міської ради п'ятого скликання № 17 від 31. 03. 2010 року про передачу [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS], і необхідності його скасування. Згідно довідки від 20. 05. 2011 року № 484 виданої начальником управління Держземагентва у м. Бердянську загальна грошова оцінка земельної ділянки під індивідуальне дачне будівництво по [ADDRESS] з урахуванням щорічної індексації за 0,0001 га складає 519,48 грн., отже нормативно - грошова вартість земельної ділянки площею 0,1 га становить 464 415,12 грн. Доводи відповідача не спростовують позовні вимоги, а отже не можуть прийматись судом до уваги, висновки землевпорядних організацій про погодження відведення цієї земельної ділянки були відкликані як незаконні, що свідчить про порушення Бердянською міською законності при виділенні спірної земельної ділянки у власність. Проте суд приймає до уваги твердження відповідача про неможливість вирішити питання про повернення земельної ділянки у цьому позову, виходячи з такого. Згідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верхового Суду України, прийняті у рішенням, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення за підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу. Так у Постанові від 19. 11. 2014 року по справі № 6-170цс14 Верховний Суд України вказав на те, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого ст. 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо до того існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. Аналогічний висновок міститься у постанові ВСУ у справі 6-67/цс14 від 25. 06. 2014 року. Враховуючи, що позивач не є власником земельної ділянки, звернувся до суду з цією вимогою саме на підставі ст.. 216 ЦК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про витребування у [PERSON] земельної ділянки на користь територіальної громади м. Бердянська. Також судом не задовольняються позовні вимоги про зобов'язання Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати записи про реєстрації земельної ділянки за [PERSON] та [PERSON] на тій підставі, що визнання недійсними державних актів є самою по собі підставою для скасування їх державної реєстрації, що передбачено ст.. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень», де вказано, що записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Outcome: partial