Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом. Посилаючись на те, що вона проживала разом зі спадкодавцями - своїми батьками [PERSON] та [PERSON] станом на час їх смерті, [INFO] та [INFO] відповідно, є спадкоємицею 1 черги, їм належало за життя по 1/3 частині квартири [ADDRESS], а відповідач є спадкоємцем 1 черги померлого [INFO] [PERSON], брата позивача і сина померлих [PERSON] та [PERSON], співвласника решти 1/3 частини зазначеної квартири, який також проживав і ній разом з батьками до смерті, вважала, що за фактом проживання однією сім»єю прийняла спадщину батьків і має право на 2/3 цієї квартири в порядку спадкування після смерті батьків, однак на її звернення нотаріус не видала їй свідоцтво про право на спадщину батьків за законом та рекомендувала звернутись до суду. В травні 2015 року позивач доповнила свої вимоги, просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], своїм батьком, на час відкриття спадщини, [INFO], що їй необхідно для підтвердження права на спадщину батька. До суду позивач не прибула, надала заяву, в якій позов просила задовольнити, справу розглянути без її участі за участю її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, суду пояснила, що позивачка лише усно зверталась до нотаріуса, а тому постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не отримувала. Відповідач [PERSON] за судовими викликами в судові засідання жодного разу не з'являвся, до їх початку надав заяви, в яких просив розглянути справу в його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечив. Письмових заяв про визнання позову з зазначенням своєї обізнаності щодо наслідків визнання позову, передбачених ст.. 175 ч.4 ЦПК України, відповідач до суду не надав. Вислухав представника позивача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які засвідчили, що позивач постійно проживала в спірній квартирі разом з батьками та доглядала їх до смерті, здійснила їх похорон, з січня 2007 року, коли повернулась до міста з Росії, дослідив надані письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Квартира за адресою [ADDRESS], з 11.08.2003 року зареєстрована на праві власності за [PERSON], померлим [INFO], [PERSON], померлою [INFO], [PERSON], померлим [INFO], кожному з них належала за життя 1/3 частка квартири, всі вони по день смерті були зареєстровані в цій квартирі (а.с.6-9, 10). Позивач є рідною дочкою померлих [PERSON] та [PERSON], зареєстрована в спірній квартирі з 14.08.2007 року (а.с.4,5), за свідченнями свідків в суді постійно проживала з батьками з січня 2007 року. Відповідач є рідним сином померлого [PERSON], який був зареєстрований в спірній квартирі з 24.02.1998 року і знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю [INFO] (а.с.10). За даними Спадкового реєстру станом на 24.04.2015 року спадкові справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] відсутні (а.с.29-31). Відповідно до ст.. 1223, 1258, 1261 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадщину одержують спадкоємці за законом, почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Отже, позивач, як рідна дочка, є спадкоємицею 1 черги померлих [PERSON] та [PERSON] Таким чином, встановлення факту постійного проживання позивачки із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, яким є згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України день смерті спадкодавця, має для неї юридичне значення, оскільки з огляду на відсутність її реєстрації за місцем проживання спадкодавця та неподання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, надає право звернутись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадщину батька. Зважаючи на доведеність в суді показаннями свідків факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, вимоги позивача про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Згідно п.23 Постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст.. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а також зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці, за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями 1 черги [PERSON] є позивачка, його дружина - [PERSON] та син - [PERSON], оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачка та [PERSON] не відмовлялись від спадщини після смерті батьків, про що свідчить відсутність спадкової справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] Отже, кожний з них спадкує по 1/3 частці від долі спадкодавця в майні (1/3 частка квартири) - 1/3 : 1/3 = 1/9. Спадкоємцями [PERSON] 1 черги є позивачка та [PERSON], які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Кожний з них спадкує по ? частці від долі спадкодавця в майні - (1/3 частка квартири + 1/9 частка квартири спадщина чоловіка [PERSON].) : 2 = 2/9 частки квартири. Таким чином, після смерті батьків доля позивачки, як і її брата, в спадковому майні - квартирі - за законом складає лише 1/9 + 2/9 = 1/3, в той час, як позивачка претендує на 2/3 квартири. Доля [PERSON] в квартирі складає - 1/3 частка в порядку спадкування після смерті батьків та 1/3 частка - належить на праві власності, разом - 2/3 частки квартири. Спадкоємцем [PERSON] 1 черги є його син [PERSON], який прийняв спадщину батька, що визнано сторонами. Ураховуючи те, що позивачкою не втрачена можливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батьків, оскільки вона до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків не зверталась, а також те, що спадкодавці можуть змінити розмір частки у спадщині когось з них, уклавши відповідну письмову угоду та посвідчивши її у нотаріуса, і відповідач фактично не заперечує проти зміни часток у спадщині, її вимоги про визнання права власності на 2/3 спірної квартири в порядку спадкування судовому захисту не підлягають.

Outcome: partial