Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позивач вказує на те, що 24 вересня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 30001,02 дол. США на придбання автотранспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,4 % річних з кінцевим терміном повернення 23 вересня 2015 року. Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором є порука [PERSON] та застава автотранспорту, предметом застави є автомобіль «Кіа Magentis», 2008 року випуску, д/н [NUMBER]. Заставна вартість предмету застави - 157000 грн. 00 коп., що еквівалентно 32337,13 дол. США. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2013 року існує заборгованість перед Банком в сумі 57576,89 дол. США, що еквівалентно 460212 грн. 12 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 590, 610, 611, 612, 625 ЦК України, позивач просив звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «Кіа Magentis», 2008 року випуску, д/н [NUMBER], шляхом укладення від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також стягнути сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити, погодився на заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON], укладено кредитний договір № 08/09/2008/840-К1812, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 30001,02 дол. США на придбання автотранспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,4 % річних з кінцевим терміном повернення 23 вересня 2015 року. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу автомобіль «Кіа Magentis», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], д/н [NUMBER]. Відповідно п. 3.2 виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором забезпечені порукою. Поручителем є [PERSON]. Згідно п.п. 4.3 кредитного договору позичальник зобов'язався позичальник зобов'язався суворо дотримуватися положень цього договору, сплачувати необхідні платежі у розмірі і порядку, визначеному умовами договору. У випадку порушення виконання зобов'язань, сплатити Банку штрафні санкції. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати щомісячного платежу по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2013 року існує заборгованість перед Банком. Згідно наданого розрахунку відповідачу нарахована заборгованість в сумі в сумі 57576,89 дол. США, що еквівалентно 460212 грн. 12 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 29081,23 дол. США, що еквівалентно 232446 грн. 27 коп., заборгованість по процентам - 20604,92 дол. США, що еквівалентно 164695 грн. 15 коп., пеня - 4890,64 дол. США, що еквівалентно 39090 грн. 88 коп., штраф - 3000,10 дол. США, що еквівалентно 23979 грн. 82 коп. За змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з аналізу зазначених правових норм пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це приведе до застосуванням подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов'язання. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п. 4.3.1 - забезпечити Банк всіма необхідними документами для надання кредиту, п. 4.3.2 - суворо дотримуватися положень кредитного договору, п.4.3.7 - протягом двох робочих днів повідомляти Банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені тощо, п. 4.3.9 - на вимогу Банку надавати документи, що підтверджують поточний фінансовий стан позичальника, п. 4.3.10 - надати додаткове забезпечення виконання зобов'язань за цим договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, зниження вартості забезпечення за цим договором позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. Проте, доказів щодо наявності підстав для нарахування штрафу за порушення позичальником п.п. 4.3.1, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору позивачем суду не надано. Крім того, вимоги п. 4.3.2 кредитного договору щодо суворого дотримання положень цього договору охоплюють й вимоги щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, відповідальність за порушення яких передбачена п. 5.1 кредитного договору. Частиною 1 ст.589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. В силу п. 3.1.5 при порушенні позичальником умов кредитного договору щодо строків виконання зобов'язання у Банку виникає право на задоволення вимог забезпечених заставою, за рахунок предмета застави. Згідно ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.7 ст. 20 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом або договором. Порядок звернення стягнення на заставлене майно також передбаченоЗаконом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» (далі-Закон) про який зазначено в пункті 13.9 Договору. Згідно до ст. 25 вказаного вище Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншої особою-покупцем або на публічних торгах. За таких обставин суд вважає, що позов Банку на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 553-559, 589, 610, 611,651, 1050 ЦК України, ст..ст. 19,20 Закону України «Про заставу» підлягає частковому задоволенню. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 08/09/2008/840-К1812 від 24 вересня 2008 року в сумі 54576,79 дол. США, що еквівалентно 436232 грн. 30 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 29081,23 дол. США, що еквівалентно 232446 грн. 27 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 20604,92 дол. США, що еквівалентно 164695 грн. 15 коп., пені - 4890,64 дол. США., що еквівалентно 39090 грн. 88 коп., слід звернути стягнення на транспортний засіб «Кіа Magentis», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], д/н [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS]), шляхом продажу транспортного засобу публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial