Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

В березні 2020 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом,в якому зазначають,що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS] ,який на підставі розпорядження голови Шевченківської рай адміністрації Запорізької міської ради № 1119р від 25.05.2004 р.було виділено як житловий будинок літера А із складу колишнього домоволодіння та присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Співвласнику колишнього домоволодіння [PERSON] із складу колишнього домоволодіння було виділено житловий будинок літера Б та присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . На виконання вказаного вище розпорядження позивачі отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.06.2004 р.та зареєстрували право власності на нерухоме майно в ОП ЗМБТІ 22.06.2004 р.в реєстровій книзі № 303 за реєстровим № 41903. Після смерті колишнього співвласника [PERSON] ,відповідачі як його спадкоємці фактично успадкували належне [PERSON] майно,але не оформили свідоцтво про право на спадщину. До цього часу відповідачі фактично володіють та користуються нерухомим майном за адресою [ADDRESS] ,проте залишаються бути зареєстрованими за адресою [ADDRESS] . Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідачів,які не є членами сім`ї власника,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,створює інші перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.391 ЦК України,визнати відповідачів такими,що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивачів адвокат Косякова З.М.подала письмову заяву,у якій позов підтримала та просила справу розглядати без її участі. Відповідачі відзиви на позов не подавали, в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин,викликалися за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,про зміну адреси проживання суд не повідомляли. Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи та виклик в судове засідання відповідачів розміщена на офіційному сайті «Судова влада». Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про дату,час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі розпорядження голови Шевченківської райадміністрації Запорізької міської ради № 1119р від 25.05.2004 р.,за результатами розгляду заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про розділ домоволодіння на два самостійні будинки з присвоєнням поштових адрес,було прийнято рішення виділити житловий будинок літера А ,належний [PERSON] та [PERSON] , із складу колишнього домоволодіння в самостійний житловий будинок та присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Цим же розпорядженням [PERSON] із складу колишнього домоволодіння в самостійний житловий будинок виділено житловий будинок літера Б та присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Власників зобов`язано встановити трафарети з найменуванням вулиці та номерних знаків(а.с.4). На виконання вказаного вище розпорядження позивачі отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.06.2004 р.та зареєстрували право власності на нерухоме майно в ОП ЗМБТІ 22.06.2004 р.в реєстровій книзі № 303 за реєстровим № 41903(а.с.5-9). З наведеного суд встановив,що позивачі набули право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] у встановленому законом порядку. Згідно домової книги,у житловому приміщенні ,що є власністю позивачів,зареєстровані відповідачі [PERSON] з 1999 р., [PERSON] з 1980 р.,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради(а.с.10-11,19-20). Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім`ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З досліджених доказів суд встановив,що відповідачі,хоча і були зареєстровані за адресою [ADDRESS] як члени сім`ї колишнього співвласника домоволодіння [PERSON] ,проте з 2004 р.є членами сім`ї особи-власника нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . Встановлені судом обставини не спростовані відповідачами під час судового розгляду справи. Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для реєстрації проживання відповідачів у житловому будинку,який є власністю іншої особи,без згоди власника,не ґрунтується на законі та створює перешкоди позивачам як власникам у користуванні та розпорядженні власністю. На підставі ст.157 ЖК України,ст.383,391 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved