Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника\~Гребенюка О.С., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.08.2012 року у розмірі 11915 грн. 12 коп. та 1921 грн. 00 коп. в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 12.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача разом з позовною заявою направив клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. На підставі ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідач у судових засіданнях 07.05.2019 року та 02.07.2019 року надав пояснення, в яких зазначив, що дійсно отримав кредитну картку, але кредит був у розмірі 1000 грн., звідки взялася кредитка на 4000 грн він не розуміє. Карткою користувалась донька, сплачувала кредит. Отримав у 2012 році, користувались три роки. Більше картку не отримував. Заслухавши пояснення відповідача, безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. 11.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н (а.с. 11, 13-27), за яким відповідач отримала кредит у сумі 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір складається з Анкети-заяви (а.с. 11), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 13-27). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с. 7-10) та не спростована відповідачем. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 18.03.2019 року складає 11915 грн. 12 коп., з яких: 546,33 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2548,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6408,66 грн. пеня за прострочене зобов`язання, 1367,99 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 543,58 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 7-10). Згідно витягу із статуту (а.с. 33-34) позивач є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 32) та банківською ліцензією (а.с. 31) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~(далі\~ ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в\~статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).\~ Стаття 525 ЦК України, забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей\~12, 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Проте, вирішуючи питання про можливість застосування цивільної відповідальності до відповідача за порушення зобов`язання суд враховує наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15. У зв`язку із наведеним поряд із застосуванням штрафу з відповідача не підлягає стягненню пеня в розмірі 7776,65 грн. (6408,66 грн + 1367,99 грн.), як один із видів цивільно-правової відповідальності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими, але підлягають задоволенню частково. За змістом\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № PROM6BН6D0 від 26 березня 2019 року (а.с. 1) позивачем було сплачено 1921 грн. 00 коп. судового збору. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 11915 грн. 12 коп., що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 4138 грн. 47 коп., що становить 34,7 %. Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 666 грн. 58 коп. (1921 х 43,7/100 = 666,58) судового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: partial