Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №SAMDNWFC00013257171 від 07 березня 2019 року у розмірі 38699,38 гривень, а також судові витрати у розмірі 2270 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 29 грудня 2012 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість. 07 березня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] підписана додаткова угода №SAMDNWFC00013257171, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди. Строк повернення кредиту вказаний в п. 1.3 Додаткової угоди. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору та додаткової угоди відповідач належно не виконував взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі, внаслідок чого станом на 29 грудня 2020 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 38699,38 гривень, яка складається із заборгованості за пенею у розмірі 38699,38 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети. Як зазначено в анкеті-заяві, відповідач погоджується з тим, що підписана ним заява, разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, у анкеті-заяві вказано, що відповідач ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. 07 березня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] підписана додаткова угода №SAMDNWFC00013257171, відповідно до умов якої сторони погодили, що сума заборгованості, що виникла в період з дати укладення договору до дати підписання угоди складає 47673,43 грн. (п. 1.1 угоди). Відповідно до п.1.2, 1.3 Угоди, банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, а саме: відсотків на 0 грн., пені на 37846,31 грн., штрафу на 0 грн. Строк повернення кредиту до 25.09.2019. Згідно п.1.4 Угоди, відсоткова ставка по кредиту складає 0,01%. Клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів на карту № [NUMBER] в порядку, визначеному п.1.5.1, п. 1.5.2 угоди. Відповідно до п.1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України укладається під відкладну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених договором та п.1.5 угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені п. 1.2 угоди, та умова про заміну процентної ставки, передбачена п.1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.1.5.2 угоди та/або будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31-й день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п.1.2 та умова про зміну відсоткової ставки, передбачена п.1.4 угоди не застосовується. Відповідно до п. 1.7 угоди в разі порушення клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п.1.5.2 понад 31 день безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (однак, в будь-якому випадку не пізніше терміну, визначеного у п.1.3 цієї Угоди). Згідно з п.1.7.2 угоди вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, який слідує за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою. Як вбачається з додатку № 1 до додаткової угоди від 07 березня 2019 року, відповідачем також було підписано графік погашення боргу за реструктуризацією на термін 6 місяці, щомісячний платіж становив 1392,17 грн. (з 25 квітня 2019 року по 25 серпня 2019 року) та 1392,22 грн. (25 вересня 2019 року). Згідно виписки погашення заборгованості за додатковою угодою за період з 07 березня 2019 року по 29 грудня 2020 року вбачається, що відповідачем погашення здійснювалось з порушенням умов, визначених додатковою угодою та не в повному обсязі . Отже, відповідно п. 1.6.1 додаткової угоди, в разі порушення відповідачем умов погашення боргу за додатковою угодою від 07 березня 2019 року, анулюються умови про прощення частини заборгованості, в тому числі пені. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №SAMDNWFC00013257171 від 07 березня 2019 року, укладеного між «Приватбанком» та [PERSON] станом на 29 грудня 2020 року, згідно з яким розмір заборгованості становить 38699,38 гривень, яка складається із заборгованості за пенею у розмірі 38699,38 гривень. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами частини 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 29 грудня 2014 року укладено кредитний договір. Додаткова угода, укладена між сторонами у справі 07 березня 2019 року містить відкладальну обставину відповідно до статті 212 ЦК України. Частиною 1 статті 212 ЦК України встановлено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). На підставі викладеного, а також враховуючи, що відповідачем не виконано умови додаткової угоди, тобто відкладальна обставина не настала, а тому анулювання частини заборгованості за кредитним договором, передбачене додатковою угодою, не відбулося, а вимоги позивача про стягнення заборгованості є законними. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Даючи оцінку наданим доказам, суд вважає, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №SAMDNWFC00013257171 від 07 березня 2019 року станом на 29 грудня 2020 року у розмірі 38699,38 гривень. Згідно платіжного доручення №BOJ69B3AYG від 29 січня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved