Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23694 грн. 33 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору б/н від 17 вересня 2009 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та Банком Договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Договору. Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. В порушення умов вказаного договору відповідач зобов`язання за договором не виконувала, в зв`язку з чим станом на 13 червня 2019 року допустила заборгованість у сумі 23694 грн. 33 коп., яка складається з: тіла кредиту 7594 грн. 30 коп.; простроченого тіла кредиту 5886 грн. 34 коп., пені за прострочене зобов`язання 7659 грн. 20 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу 950 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1104 грн. 49 коп., яку просить стягнути. 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними в справі матеріалами. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, просила звільнити її від сплати пені. Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши письмову думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 526, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно укладеного договору б/н від 17 вересня 2009 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач належним чином зобов`язання за Договором не виконувала в результаті чого станом на 13 червня 2019 року допустила заборгованість у сумі 23694 грн. 33 коп., яка складається з: тіла кредиту 7594 грн. 30 коп.; простроченого тіла кредиту 5886 грн. 34 коп., пені за прострочене зобов`язання 7659 грн. 20 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу 950 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1104 грн. 49 коп., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором б/н від 17 вересня 2009 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] пені за прострочене зобов`язання 7659 грн. 20 коп. та пені за несвоєчасність сплати боргу 950 грн., то в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань,передбачених цим договором більш як на 30днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD)+5%від суми позову. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З урахуванням того, що відповідач порушив терміни платежів за договором більше ніж на 120 днів, існують підстави для нарахування штрафу, в той же час відсутні правові підстави для стягнення пені, оскільки відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до ст.\~263\~ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають до часткового задоволення. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем, суд вважає необхідним відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача. Позивач просив стягнути з відповідача кошти у сумі 23694 грн. 33 коп. Позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідача стягнуто кошти у сумі 15085 грн. 13 коп., що становить 63,67% від заявлених вимог (15085,13х100:23694,33). Позивачем документально підтверджено сплату судового збору на загальну суму 1921 грн. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1223 грн. 10 коп. (1921х63,67:100).

Outcome: partial