Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17 574 грн. 40 коп. за кредитним договором №б/н від 14.05.2011 року та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 11 травня 2011 року між АТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2000 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свій обовязок згідно до договору [PERSON] виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 13.11.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 17 574 грн. 40 коп., в тому числі: 986 грн. 19 коп. заборгованості за кредитом, 1992 грн. 90 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 282 грн. 24 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 813 грн. 07 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, що вказані у позові. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам на загальну суму 2519, 95 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення пені нарахованої за прострочення платежу більше як на 100 грн., штрафів, то в цій частині у задоволенні позову просить відмовити у зв»язку з його необґрунтованістю. Щодо позовних вимог про стягнення пені нарахованої у процентному співвідношенні до суми заборгованості, то до вказаних позовних вимог просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності та положення ст.551 ЦК України, зменшивши розмір пені, що підлягає стягненню до 1000 грн. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Ст.ст. 626, \~628\~ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 14 травня 2011 року між АТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання останньому кредиту в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з анкетою-заявою від 14.05.2011 року [PERSON] погодився, що заява разом із «Пам»яткою клієнта», «Умовами і правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку є договором про надання банківських послуг, а також [PERSON] був ознайомлений та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Відповідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і він дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. П.2.1.1.5.5 Договору передбачено, що позичальник зобов»язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 цього Договору в разі невиконання зобовязань на вимогу банку [PERSON] зобовязався виконати зобовязання з повернення Кредиту, в тому числі простроченого кредиту Овердрафта, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.1.12.2 Договору, в разі непогашення позичальником боргових зобов»язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за користування кредитом, позичальник сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному у Тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов»язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору позичальник сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору на суму 100 грн., позичальник сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 цього Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до\~ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 13.11.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 17 574 грн. 40 коп., в тому числі: 986 грн. 19 коп. заборгованості за кредитом, 1992 грн. 90 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 282 грн. 24 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 813 грн. 07 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судовому засіданні не заперечував наявність заборгованості за кредитом, однак не погоджується із розміром цієї заборгованості та вважає, що заборгованість по тілу кредиту та відсоткам складає 2519 грн. 95 коп., при цьому виходячи із вказаної суми заборгованості відповідачем проведено розрахунок пені, з урахуванням спеціальної позовної давності, у один рік, яка, за його розрахунками складає станом на 30.11.2018 складає 7574,24 грн. Суд вказані твердження відповідача до уваги не приймає, оскільки останнім суду не надано належних доказів, які б свідчили про те, що заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом на вказану дату складає саме 2519 грн.95 коп. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов»язань за укладеним між сторонами кредитним договором, станом на 13.11.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 17 574 грн. 40 коп., в тому числі: 986 грн. 19 коп. заборгованості за кредитом, 1992 грн. 90 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 282 грн. 24 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 813 грн. 07 коп. штраф (процентна складова). Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення нарахованої пені. Згідно ст.ст. 257, 260, 261 ЦК України загальна позовна\~давність встановлюється\~тривалістю у\~три роки, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255\~цього Кодексу і перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст..258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи викладене, дату звернення позивача до суду з даним позовом (27.11.2018 року), а також те, що відповідач просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог в частині стягнення пені нарахованої за неналежне виконання зобов»язань за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для застосування позовної давності до позовних вимог в частині стягнення пені за кредитним договором, а тому заборгованість за пенею, в межах річного строку позовної давності, станом на 30.11.2018 складає 9 697 грн. 92 коп. Між тим, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки як встановлено судом розмір пені, що нарахована відповідачу за невиконання зобов»язань за кредитним договором, з урахуванням строку спеціальної позовної давності, значно перевищує загальну суму заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом, то суд приходить до висновку, про наявність підстав для зменшення пені, та вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача пеню у розмірі вказаного боргового зобов»язання, тобто у розмірі 2979 грн. 09 коп., у звязку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення штрафів в сумі 1313 грн. 07 коп., то суд приходить до наступних висновків. Цивільно правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконаного обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст..61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зважаючи на вищевикладене та відповідно до ст..549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором буде суперечити положенням, які закріплені у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що за невиконання зобов'язань за кредитним договором в даному випадку з відповідача підлягає стягненню пеня, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення штрафів (фіксованого та його процентної складової), оскільки застосування двох санкцій за одне і те саме порушення умов договору є недопустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 986 грн. 19 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 1992 грн. 90 коп. та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у розмірі 2979 грн. 09 коп., а всього стягнути 5958 грн. 18 коп., а в задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 39 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 зазначено, що в разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням вказаних вище роз»яснень, в сумі 1 270 грн. 99 коп.

Outcome: partial