Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

АТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Іллінецькі електричні мережі» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому вказало, що 18 серпня 2019 року [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER] , не впоравшись з керуванням скоїв наїзд на залізобетонну опору № 29 (ПЛ 0,4 кВ № 3 від ТП 252), що знаходиться за адресою м. Іллінці, вул. Пирогова. Факт скоєння ДТП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії [NUMBER] та протоколом про адміністративне правопорушення серії [NUMBER] . Також внаслідок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було встановлено, що Відповідач під час скоєння ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вищезгадана залізобетонна опора знаходиться на балансі та являється власністю Структурної одиниці «Іллінецькі електричні мережі» Акціонерного Товариства «Вінницяобленерго». Внаслідок ДТП Позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 7 516,58 грн., що підтверджується калькуляцією вартості виконання додаткових робіт (послуг) та рахунком № 327/0/0 від 11.09.2019 р. В ході адміністративного провадження Іллінецьким районним судом Вінницької області було встановлено, що Відповідач своїми діями вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, а також керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Згідно постанови Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/1218/19 від 25 жовтня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. З метою досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача, рекомендованим повідомленням, було відправлено обґрунтовану претензію з рахунком, але даний лист було повернуто у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання у відділенні поштового зв`язку. Оскільки відповідач не відшкодував в добровільному порядку завдану шкоду, тому АТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Іллінецькі електричні мережі» просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь 7516,58 грн. боргу та понесені ним судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються цивільним законодавством України щодо положень відшкодування шкоди. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як видно з протоколів про адміністративні правопорушення серії [NUMBER] від 18.08.19 року та серії [NUMBER] від 18.08.2019 року [PERSON] своїми діями вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, а також керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння(а.с.5,6). Відповідно до постанови Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/1218/19 від 25 жовтня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с.10). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Поняття терміну «джерело підвищеної небезпеки» закріплено у ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, 08.10.2019 року АТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Іллінецькі електричні мережі» надіслало до [PERSON] претензію, в якій пропонували йому в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду (а.с.13), проте останній не отримав лист, так, як рекомендованим повідомленням лист повернувся назад відправникові(а.с.14) Таким чином, враховуючи вище викладене з врахуванням наведених правових норм, суд вважає, що всі вказані позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних у справі письмових доказів, тому суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу 7516,58 грн. понесених АТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Іллінецькі електричні мережі» збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Тому зі сторони відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved