Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 23.10.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. AT КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Однак, у зв`язку з порушеннями відповідачкою умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України станом на 12.09.2019 року виникла заборгованість у сумі 26529,91 грн., у т.ч.: 8479,46 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3340,82 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 12670,11 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 300,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1239,52 грн. штраф (процентна складова). Просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.10.2010 року у розмірі 26529,91 грн., а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному об`ємі та просив розглянути справу без його присутності, не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] ,\~належним чином\~повідомлялася про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з`явилася та\~не повідомила\~про причини\~своєї неявки,\~заяв про\~розгляд справи\~за її\~відсутності суду\~не подала, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23.10.2010 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку № [NUMBER] , відкриту 30.07.2014 року, із встановленим кредитним лімітом 800,00 грн., який 20.01.2015 року знижено до 0,00 грн., 24.11.2015 року збільшено до 2500,00 грн., 29.03.2016 року знижено до 2000,00 грн., 12.04.2016 року збільшено до 2500,00 грн., 23.06.2016 року збільшено до 14000,00 грн., 21.07.2017 року збільшено до 19000,00 грн., 08.01.2018 року знижено до 15040,00 грн., 25.01.2018 року знижено до 13060,00 грн., 04.01.2019 року знижено до 0,00 грн., що підтверджується анкетою-заявою від 23.10.2010 року, довідками банку щодо виданих кредитних карт та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. В подальшому відповідачці було видано кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до лютого 2022 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 12.09.2019 року банк належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а відповідачка [PERSON] , отримавши кредит у Банку, періодично вносила кошти на часткове погашення заборгованості. Внаслідок порушення умови кредитного договору у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 12.09.2019 року підлягає стягненню та становить 26529,91 грн., у т.ч.: 8479,46 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3340,82 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 12670,11 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 300,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1239,52 грн. штраф (процентна складова). Відповідачка [PERSON] не надала суду також заперечень щодо здійсненого банком розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості чи розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст.509\~ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст.526,527,530\~Цивільного кодексу\~України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір відповідно до ст.\~629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст.1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст.611\~ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610\~ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.ч.1, 2 ст.1050\~Цивільного кодексу\~України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. А згідно з ч. 1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.12, ч. 1 ст.13, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення 8479,46 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3340,82 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 12670,11 грн. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 300,00 грн. заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., підлягає задоволенню. При цьому, беручи до уваги те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, то у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу) має місце покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності. За ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ст.549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині нарахування штрафу у розмірі 500, 00 грн. (фіксована частина) і у розмірі 1239,52 грн. (процентна складова) слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1794,21 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст.509,526-527,530,610-612,625,626,629,634,1049,1050, 1054-1056-1 ЦК України,

Outcome: partial