Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

АТ «КБ «Приватбанк» 30.10.2018р. звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 115 477,83грн. та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, відповідно до підписаної Заяви №б/н від 12.08.2011р. [PERSON] став клієнтом АТ «КБ «Приватбанк» та отримав картку «Універсальна». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. 29.09.2013р. [PERSON] було переоформлено кредитку карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, що становить 503 228,38грн., з яких: по тілу кредиту - 15 831,86грн., по відсотках за користування кредитом - 482 124,44грн., за пенею та комісією - 5 272,08грн. Позивач просить стягнути з відповідача частину вказаної вище суми заборгованості, а саме: 15 831,86грн. - по тілу кредиту та 99 645,97 грн. - по відсотках за користування кредитом з 29.09.2013р. по 31.10.2016р. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Представник позивача разом з позовною заявою скерував в суд заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Копія позовної заяви з додатками скерована відповідачу за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що відповідно до Заяви №б/н від 12.08.2011р. [PERSON] став клієнтом АТ «КБ «Приватбанк» та отримав картку «Універсальна». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. 29.09.2013р. [PERSON] було переоформлено кредитку карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі 27,60% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач свої обов`язки перед позичальником виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості, у встановлений договором строк не повернув кредит та не сплатив відсотки в повному обсязі. В результаті цього утворилась заборгованість. Виходячи з положень ст.ст.1050, 612 ЦК України відповідач прострочив виконання зобов`язання за кредитним договором, оскільки він прострочив повернення чергових частин кредиту та сплати щомісячних відсотків. Згідно наданого банком розрахунку станом на 06.08.2018 року заборгованість відповідача становить 115 477,83грн., з яких: 15 831,86грн. - по тілу кредиту та 99 645,97грн. - по відсотках за користування кредитом з 29.09.2013р. по 31.10.2016р. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15 831,86грн. ґрунтуються на законі, а отже, за відсутності будь - яких заперечень зі сторони відповідача, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення 99 645,97грн. по відсотках за користування кредитом суд дійшов такого висновку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості від 06.08.2018р. неможливо встановити правильність розрахунку та законність нарахування відсотків за користування кредитом. Крім того, вказана сума - 99 645,97грн. більше ніж у 6 разів перевищує заборгованість по тілу кредиту, що відповідно до ст.18 ЗУ «Про захист право споживачів» може вважатися несправедливим, таким, що суперечить принципам розумності, добросовісності, закріпленим у ст.3 ЦК України. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 99 645,97грн. за період з 29.09.2013р. по 31.10.2016р. є необгрунтованою, законність цієї вимоги позивачем не доведена, а томупідлягає частковому задоволенню. Так, 27,65% річних від 15 831,86грн. загальної заборгованості за кредитом становить 4369,59грн. Відповідно, сума заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 29.09.2013р. по 31.10.2016р., за який просить стягнути позивач, становить 13 472,91грн. Ця сума підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: partial