Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»звернулось до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/3304545 від 10 липня 2020 року в розмірі 542 325 грн. 40 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] договору № 3/3304545 від 10 липня 2020 року банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 500 000 грн. строком на 60 місяців з 10 липня 2020 року до 09 липня 2025 року. Надання кредиту здійснюється шляхом зарахування банком кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Банк зобов`язання щодо видачі коштів за договором виконав. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках, станом на 22 липня 2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 473 703 грн. 38 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 68 622 грн. 02 коп. - заборгованість по відсоткам, разом - 542 325 грн. 40 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки йому не зрозумілі умови договору, підтвердив, що підпис на оригіналі кредитного договору його, отримання 500 000 грн. кредиту також підтвердив. Пояснив, що заборгованість по кредиту виникла у зв`язку з фінансовими проблемами. Зазначив, що здійснював повернення кредитних коштів, однак яку суму повернув банку сказати не може. Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити у зв`язку з їх необгрунтованістю. Зазначила, що відповідач не підписував Правила надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умови страхування життя позичальника в редакції від 10 лютого 2020 року і їх не можна вважати складовою кредитного договору. Просила врахувати, що кредитним договором не передбачено право вимоги дострокового погашення кредиту. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, суд дійшов наступних висновків. 10 липня 2020 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»та [PERSON] уклали договір кредитний договір № 3/3304545, за умовами якогобанк надає позичальнику кредит у сумі 500 000 грн. 00 коп. строком на 60 місяців з 10 липня 2020 року до 09 липня 2025 року (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця визначене графіком платежів по кредиту. Кредит надається позичальнику на споживчі потреби (п.1.2. договору). У відповідності до п. 1.3. договору за користування кредитом позичальник щомісячно сплачує процентну винагороду в розмірі 32% річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором. Оригінал кредитного договору № 3/3304545 від 10 липня 2020 року оглянуто у судовому засіданні. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №31955111-1 від 10 липня 2020 року на суму 500 000 грн. та випискою з рахунку. Факт підписання кредитного договору № 3/3304545 та отримання 500 000 грн. 00 коп. кредитних коштів відповідач у судовому засіданні підтвердив. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Позивачем направлено відповідачу вимоги від 09 квітня 2021 року та від 26 травня 2021 року щодо виконання боргових зобов`язань за договором № 3/3304545 від 10 липня 2020 року. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вимоги отримано відповідачем 24 травня 2021 року та 24 червня 2021 року, однак залишені ним без відповіді. Відповідач свої зобов`язання передбачені договором не виконав, згідно наданого банком розрахунку станом на 22 липня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 542 325 грн. 40 коп., яка складається з 473 703 грн. 38 коп. заборгованості за тілом кредиту, 68 622 грн. 02 коп. заборгованості за відсотками. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України унормовано, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно приписів ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач заперечив у судовому засіданні факт ознайомлення з Правилами надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовами страхування життя позичальника в редакції від 10 лютого 2020 рокуа матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи кредитний договір. Правила надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умови страхування життя позичальника в редакції від 10 лютого 2020 року, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10 липня 2020 року. Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами тих обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, доказів погашення заборгованості суду не надано. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача. За правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved