Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на включення до стажу роботи та зобовязання видачі довідки про стаж роботи на пільгових умовах, який в березні 2017 року уточнив та просив суд визнати за ним, [PERSON] право на включення до стажу роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, що дає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, періоду з 12 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1999 року роботи плавильником феросплавів на [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко»; зобов'язати [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко» (ЄДРПОУ 13441415) надати йому, [PERSON] довідку про стаж роботи на пільгових умовах з 12 жовтня 1992 року по 15 квітня 1993 року - плавильник державного виробничо-наукового підприємства «Матеко», з 16 квітня 1993 року по 19 жовтня 1999 року - плавильник феросплавів орендного виробничо-наукового підприємства «Матеко», TOB виробничо-наукового підприємства «Матеко» (згідно записів № 9-16 у трудовій книжці) згідно з Додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що в період з 12 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1999 року він працював у Орендному виробничо-науковому підприємстві «Матеко» (зараз [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко») на посаді плавильника феросплавів. Дана професія відноситься до категорії стажу роботи на пільгових умовах згідно зі Списком №1 Постанови KM СРСР № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 26 січня 1991 року та Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за переліком №1 та №2. Згідно з листа [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську №329/03/15 від 24 червня 2016 року, його загальний трудовий стаж становить 33 роки 10 місяців 02 дні, стаж роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 становить 18 років 6 місяців 0 днів. Проте, з урахуванням стажу роботи плавильником феросплавів на TOB ВНП «Матеко» його стаж роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 становить 23 роки 4 місяці 11 днів. Після досягнення 50 років, він звернувся до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська за призначенням пенсії на пільгових умовах. Однак, отримав відповідь з розясненням, що для призначення пенсії за віком за Списком №1, йому необхідно надати Довідку від відповідача про стаж роботи на пільгових умовах, за період роботи з 12 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1999 року на посаді плавильника феросплавів. Він неодноразово безрезультатно намагався отримати від підприємства довідку про стаж роботи у зазначений період. [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську №329/03/15 від 24 червня 2016 року його було повідомлено, що період роботи з 12 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1999 року на Державному виробничо-науковому підприємстві «Матеко» не враховано до пільгового стажу, так як не було надано довідку, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії з вищезазначеного підприємства, та яка передбачена п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Згідно його трудової книжки він працював на наступних посадах: з 12 жовтня 1992 року по 15 квітня 1993 року - плавильник Державного виробничо-наукового підприємства «Матеко», з 16 квітня 1993 року по 19 жовтня 1999 року - плавильник феросплавів Орендного виробничо-наукового підприємства «Матеко», ТОВ виробничо-наукового підприємства «Матеко». Атестація робочих місць на Орендному виробничо-науковому підприємстві «Матеко» була проведена у березні 1996 року, про що свідчить наказ № 7 від 29 березня 1996 року про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, яким затверджено Перелік робочих місць по Списку № 1. Згідно затвердженого Переліку, погодженого 25 березня 1996 року з профспілковим комітетом підприємства, посаду плавильника феросплавів у Цеху плавильному віднесено до розділу 3 підрозділу 3 Списку №1, код виробництва 13441415, код професії 1030200А-16645 ЕКС 7. Вважаючи, що вищезазначені обставини, які не залежать від його волі, порушують право на включення стажу роботи на ТОВ ВНП «Матеко» до стажу роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, та унеможливлюють перерахунок пенсії, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко» за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі у судове засідання не зявився. Вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення. У судовому засіданні встановлено, що також підтверджено записами в Трудовій книжці позивача БТ-І №7464982 (а.с.12-20) та не заперечувалося сторонами по справі, за наказом №30 від 12 жовтня 1992 року [PERSON] був прийнятий до Малого державного виробничо-наукового підприємства «Матеко» на посаду плавильника (запис в Трудовій книжці № 9). За наказом № 44-к від 16 квітня 1993 року [PERSON] був переведений на посаду плавильника феросплавів у Державному виробничо-науковому підприємстві «Матеко» (запис в Трудовій книжці № 11). В подальшому, [PERSON] був переведений на посаду плавильника феросплавів у Орендному виробничо-науковому підприємстві «Матеко», на підставі наказу № 005-к від 01 квітня 1994 року (запис в Трудовій книжці № 13). А вже з 21 липня 1999 року позивач працював на посаді плавильника феросплавів у відповідача по цій справі - [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко» (наказ № 15-к від 21 липня 1999 року, що підтверджується записом № 15 в Трудовій книжці позивача БТ-І №7464982. Згідно наказу № 24-к від 19 жовтня 1999 року [PERSON] звільнився з займаної посади, за власним бажанням, що підтверджується записом № 16 в Трудовій книжці позивача БТ-І №7464982. Позивач, в своєму позові зазначає, що професія «плавильник феросплавів» на якій він працював, відноситься до категорії стажу роботи на пільгових умовах згідно Списку № 1 Постанови Кабінету Міністрів СРСР №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 26 січня 1991 року та переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за переліком № 1 та № 2 Протоколу № 1 АПНП «Матеко» від 25 березня 1996 року (а.с.22). Тому, по досягненню 50 років (а.с.21) позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпро за призначенням пенсії. В свою чергу Пенсійний фонд надав відповідь, що для призначення пенсії за віком за списком № 1 позивачу слід надати довідку від відповідача про стаж роботи на пільгових умовах за період роботи з 12 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1999 року на посаді плавильника феросплавів (а.с.23). Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету міністрів України «Про трудові книжки» від 27 квітня 1993 року № 301 встановлено, що трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно до п. 2.4 Інструкції\~усі записи в трудовій книжці\~про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення\~вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і тяжкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. Згідно п. 1 вказаного Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У відповідності до п. 20 цього ж Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Отже, надання довідки підприємством має місце лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Втім в даному випадку суд наголошує на те, що у трудовій книжці позивача наявні всі почергові записи за період роботи з 12 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1999 року на посаді плавильника феросплавів, а тому додатково вимагати у роботодавця надання підтверджуючої довідки про час роботи, зазначеної у трудовій книжці, є безпідставним. Крім того, для видачі працівнику уточнюючої довідки є обовязковим посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Але, як встановлено судом, в даному випадку такі первинні документи у відповідача відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способів захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Проте такий спосіб захисту конституційного права на отримання пенсії, як визнання права на включення до стажу роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, не відповідає вимогам цивільного судочинства, оскільки позовні вимоги щодо визнання за позивачем права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах захищаються шляхом звернення до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі наявних документів (трудової книжки). Окрім цього, судом встановлено, що в 1991 році було зареєстровано Мале державне виробничо-наукове підприємство «Матеко», засновником якого були ДВО «Южвторчермет», ДПО «Вторчермет» і Дніпропетровський металургійний інститут (а.с.121-133). В 1993 році зареєстровано Державне виробничо-наукове підприємство «Матеко», засновником якого було Міністерство промисловості України (а.с.134-143). При цьому, як вбачається із статуту Державного виробничо-наукового підприємства «Матеко», останнє не є правонаступником Малого державного виробничо-наукового підприємства «Матеко». У свою чергу правонаступником Державного виробничо-наукового підприємства «Матеко» у 1999 році стало Орендне виробничо-наукове підприємство «Матеко», що підтверджується Статутом цього підприємства, затвердженим протоколом загальних зборів організації орендарів Орендного виробничо-наукового підприємства «Матеко» №2 від 22 вересня 1993 року (а.с.144-157). Аналізуючи вищевикладені обставини,а також Статут [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко», суд прийшов до висновку, що відповідач по справі [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко», засновником і директором якого є [PERSON], не є правонаступником прав і обовязків як Державного виробничо-наукового підприємства «Матеко», так і Орендного виробничо-наукового підприємства «Матеко», що вбачається з статуту ТОВ ВНП «Матеко» (а.с.158-172). Судом встановлено, що при перереєстрації Орендного виробничо-наукового підприємства «Матеко» бухгалтерських, кадрових, виробничих та інших документів як від Державного виробничо-наукового підприємства «Матеко», так і від Орендного виробничо-наукового підприємства «Матеко» до ТОВ ВНП «Матеко» не передавалося. У відповідності до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач ТОВ ВНП «Матеко» не є правонаступником як Державного виробничо-наукового підприємства «Матеко», так і Орендного виробничо-наукового підприємства «Матеко», і не отримувало від останнього ні бухгалтерських, ні виробничих, ні кадрових документів, то видавати [PERSON] будь-які довідки про стаж роботи на пільгових умовах, накази, акти про атестацію робочого місця щодо підтвердження права позивача на пільгову пенсію за період з 12 жовтня 1992 року по 20 липня 1999 року, тобто за час роботи позивача на Малому державному виробничо-науковому підприємстві «Матеко», у Державному виробничо-науковому підприємстві «Матеко» та у Орендному виробничо-науковому підприємстві «Матеко», відповідач не має права. Разом з цим під час судового засідання представник відповідача, не заперечуючи факт роботи позивача саме у відповідача по цій справі - [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко», надав довідку про те, що дійсно [PERSON] працював на [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко» з 21 липня 1999 року по 19 жовтня 1999 року, що відповідає даним записів № 15 та № 16 Трудової книжки позивача (а.с.201). Представник відповідача також надав довідку про те, що атестація робочих місць на [PERSON] з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове підприємство «Матеко» з 21 липня 1999 року по 19 жовтня 1999 року не проводилась (а.с.202). У відповідності до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Тобто, доказами можуть бути в тому числі і трудова книжка як письмовий доказ, на підставі якого суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача. Статтею 59 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, а тому суд прийшов до висновку, що в їх задоволенні необхідно відмовити за недоведеністю та безпідставністю. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони \~понесені \~нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed