Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

В березні 2020 року до Баранівського районного суду звернулося приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (надалі також позивач) до [PERSON] (надалі також відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 27.12.2016 між ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1351939, забезпечений транспорт ВАЗ 21013, д.н.н. [NUMBER] . 03.12.2017 о 00.10 год в смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області відбулося ДТП за участі автомобіля [PERSON] та [PERSON] , якого постановою Баранівського районного суду Житомирської області і визнано винним у вчиненні ДТП. Таким чином, ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплатила 40\~000 грн [PERSON] , за ремонт автомобіля. З огляду на викладене,зважаючи на те, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння,позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 27.12.2016 між ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1351939, забезпечений транспорт ВАЗ 21013, д.н.н. [NUMBER] (ас. 4). 03.12.2017 о 00.10 год в смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області відбулося ДТП за участі автомобіля [PERSON] та [PERSON] , якого постановою Баранівського районного суду Житомирської області і визнано винним у вчиненні ДТП (а.с. 5-8). Згідно платіжного доручення від 28.12.2017 №ЗР080219 позивачем було відшкодовану шкоду завдану ДТП в сумі 40000 грн (а.с. 9-16). Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язковес трахування цивільно-правовоївідповідальності власниківтранспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що відповідає приписам ч. 2ст. 1187 ЦК України. Згідно ч. 1ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до правової позиції Верховного суду України висловленої при розгляді справи № 6-2878цс15 відповідно достатті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).При цьому за змістом статті 993\~ЦК України та статті 27 Закону № 85/96- ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню. Крім того,

Outcome: approved