Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

В березні 2019 р.боржник [PERSON] звернувся до суду із скаргою,в якій зазначає,що на примусовому виконанні у Комунарському ВДВС знаходиться виконавче провадження,відкрите постановою державного виконавця від 30.01.2019 р.,на виконання постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.05.2018 р.про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 20400 гр. Постанова про відкриття виконавчого провадження вручена скаржнику поштою 22.02.2019 р. Зі змісту вказаної постанови скаржнику стало відомо,що розмір штрафу,який стягується з нього примусово,становить 20400 гр.,хоча розмір призначеного йому штрафу постановою суду становить 10200 гр.,до часу звернення з цією скаргою постанова суду йому не вручалась. Посилаючись на ці обставини,скаржник просить суд постанову державного виконавця від 30.01.2019 р.про відкриття виконавчого провадження скасувати як таку,що порушує його права. В судовому засіданні [PERSON] скаргу підтримав з наведених вище підстав. Представник скаржника адвокат Косякова З.М.підтримала скаргу з наведених вище підстав.Пояснила,що боржник [PERSON] постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.02.2018 р.був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.130 ч.1 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу 10200 гр.та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років,яка була змінена постановою апеляційного суду від 06.04.2018 р.в частині строку позбавлення права керування транспортними засобами.Після набрання чинності,постанова суду від 18.12.2018 р. [PERSON] не вручалась,строки на порядок оплати штрафу йому відомі не були.22.02.2019 р. [PERSON] отримав оскаржувану постанову державного виконавця від 30.01.2019 р.та дізнався,що наразі з нього стягується штраф 20400 гр.,з чим він не згоден. Державний виконавець на розгляд справи в суді не з`явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судової повістки. Заслухавши учасників справи по суті скарги,дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог ,суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] ,які суд дослідив при розгляді скарги,встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.02.2018 року по справі № 336/116/18 провадження № 3/336/204/2018 [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.130 ч.1 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу 10200 гр.та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років. Постанова вручена [PERSON] 28.02.2018 р. Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 06.04.2018 р.постанова суду першої інстанції була змінена в частині строку позбавлення права керування транспортними засобами. [PERSON] та його адвокат адвокат Рогальський В.М.брали участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції,яке про це зазначено у постанові від 06.04.2018 р,та були обізнані про прийняте судом рішення. Відтак,з 06.04.2018 р.постанова суду першої інстанції набрала законної сили та підлягала виконанню. Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до положень ст.307 КпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Доказом виконання постанови,а саме сплати штрафу,являється квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду, у разі добровільної сплати штрафу. Порядок виконання постанови про накладення штрафу був роз`яснений [PERSON] у постанові від 23.02.2018 р.,яку він отримав 28.02.2018 р.,у строк п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення добровільно штраф не сплатив. Згідно ч. 1 ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна. 18.05.2018 р.постанова для виконання в частині стягнення штрафу в розмірі 10200 гр.була направлена судом до Комунарського ВДВС,постановою державного виконавця від 28.12.2018 р.повернута до суду на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» через те,що боржник не розшуканий. У строк для повторного пред`явлення виконавчого документа для виконання(до 28.03.2019 р.),Шевченківський районний суд 21.01.2019 р.повторно направив зазначену постанову від 23.02.2018 р.для примусового виконання. Згідно ч. 2 ст. 308 КпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України. Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу. Постановою державного виконавця від 30.01.2019 р.було відкрито виконавче провадження про примусове виконання постанови № 3/336/204/2018 виданої 18.05.2018 р. Представник скаржника зауважила на тому,що постанови від 18.05.2018 р.про стягнення з нього штрафу в розмірі 20400 гр.суд відносно [PERSON] не виносив,тому постанова державного виконавця від 30.01.2019 р. винесена незаконно. Натомість,представник скаржника не звернула увагу на те,що дата винесення постанови та дата її видачі на виконання не є тотожними,а прийняття судом постанови після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, про накладення на особу подвійного розміру раніше накладеного штрафу,законом не передбачено. Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Пунктом 3 частини 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону,якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини 5 цієї ж статті ,виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Частиною 1 статті 28 зазначеного Закону передбачено,що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Зазначені вимоги закону державним виконавцем дотримані,порушень прав [PERSON] при винесені державним виконавцем оскаржуваної постанови від 30.01.2019 р.не встановлено. Враховуючи,що порушення прав боржника державним виконавцем під час виконання судового рішення при розгляді скарги свого підтвердження не знайшло,суд,з урахуванням викладеного вище, приймає рішення про залишення скарги без задоволення.

Outcome: dismissed