Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї 12423,41 грн кредитної заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 01.03.2011р. з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала заяву б/н, підтвердивши свою згоду на те, що цей документ разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які розміщені на банківському сайті, становлять між нею та банком Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком на підставі вказаного договору відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та який у подальшому збільшено до 5100 грн, та надано у користування кредитну картку, цим самим виконавши в повному обсязі свої зобов`язання за договором. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 31.03.2020р. виникла кредитна заборгованість в розмірі 12423,41 грн, що включає: 986,36 грн - борг за тілом кредиту, 8669,27 грн - борг за процентами, 1700,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія, 1067,78 грн - штрафи (500,00 грн - фіксована частина, 567,78 грн - процентна складова), яку банк просить стягнути на свою користь. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (згідно заявки), але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»), укладеного 01 березня 2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , банк надав відповідачці кредит на картковий рахунок (термін дії картки до 10/17) у вигляді встановленого кредитного ліміту, який було збільшено до 5100,00 грн, базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка повинна була щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на їх неоспорювання відповідачкою та приписи ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно (згідно розрахунку заборгованості останній платіж внесено 01.04.2018р.), в зв`язку з чим, їй установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31 березня 2020 року складає 12423,41 грн, з яких: 986,36 грн - борг за тілом кредиту, 8669,27 грн - борг за процентами, 1700,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія, 1067,78 грн - штрафи (500,00 грн - фіксована частина, 567,78 грн - процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачкою. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог установи банку, а відсутність у неї коштів не може бути підставою для звільнення її від погашення кредитної заборгованості. Водночас відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу кредитного договору (витяг з Умов і правил надання банківських послуг, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»), в ньому в порушення вимог ст.61 Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту чи процентів, а також штрафи при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення штрафів в сумі1067,78 грн (500 грн - фіксована частина, 5671,78 грн - процентна складова) слід відмовити. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17, й підстав відступати від неї не вбачається. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 11355,63 грн, з яких: 986,36 грн - борг за тілом кредиту, 8669,27 грн - борг за процентами, 1700,00 грн - пеня. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1921,34 грн (11355,63 : 12423,41 х 2102,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial