Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

В березні 2017 року ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 43996-ФО/2015/211 від 27.02.2015 р. у загальному розмірі 192392,79 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 79695,13 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 38573,45 грн.; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 56666,52 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 17097,69 грн., штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту 360,00 грн.), посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за цим кредитним договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Представники позивача - [PERSON] просив задовольнити позов та розглянути справу без участі представника позивача, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Надіслана судом судова повістка відповідачу [PERSON], на останню відому судові зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та обовязками й ухиляється від явки до суду, чим створює штучну тяганину у справі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно з кредитним договором № 43996-ФО/2015/211 від 27.02.2015 р. ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк», надав [PERSON] кредит у сумі 84020,49 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 33 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 26.02.2020 р. Проте відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за цим кредитним договором щодо погашення кредиту частинами та сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 6.9. цього договору, у випадку порушення (невиконання/неналежного виконання позичальником своїх зобовязань, передбачених в п. 2.5. цього договору (щодо страхування життя, здоровя та працездатності), та/або передбачених в підпункті «а» пункту 7.1. цього договору (щодо надання на письмовий запис банку довідки про доходи), сторони погодили, що починаючи з першого календарного числа місяця, наступного за місяцем, в яком позичальником було порушено (не виконано)неналежно виконано) будь-яке з перелічених вище в цьому пункту договору зобовязань, діюча процентна ставка за користування кредитом встановлюється в новому розмірі, а саме в розмірі збільшеному на 2 процентних пункти. Зазначеним пунктом позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між сторонами цього договору. Пунктом 10.1. цього договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором, окрім зобовязань, зазначених у п. 10.2. цього договору, позичальник зобовязаний сплачувати у відповідності до вимог чинного законодавства України банку пеню у розмірі 0,2 відсотка від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим договором. Відповідно до п.п. 8.3. 8.5. цього договору, у разі затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якої передбачена цим договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом, банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором. При цьому, у разі якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної заборгованості за цим договором, то він зобовязаний в письмовій формі повідомити про це позичальника, а позичальник, у разі отримання від банку письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, яка вказана в такій вимозі, зобовязаний здійснити усі платежі на користь банку в строк не пізніше 30 календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу за вих. № 6747/7/18-5-1 від 19.08.2014 р., яка містить вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату усіх нарахувань за ним у повному обсязі протягом не більш ніж 30 календарних днів з дати отримання даної вимоги, яка була отримана відповідачем 27.08.2014 р. Проте відповідач залишив цю вимогу банку без задоволення. Через невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № 43996-ФО/2015/211 від 27.02.2015 р., його заборгованість перед позивачем за цим договором станом на 17.02.2017 р. склала у загальному розмірі 192392,79 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 79695,13 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 38573,45 грн.; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 56666,52 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 17097,69 грн., штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту 360,00 грн.). Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2885,89 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved