Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та обґрунтовував його тим, що 4 липня 2006 року АППБ «Аваль» уклав з [PERSON] кредитний договір, за яким АППБ «Аваль» надав йому кредит в розмірі 28800 доларів США. [PERSON] зобо-вязався щомісячно до 4 липня 2012 року повертати кредит по частинам та сплачувати від-сотки за користування ним в розмірі 12,50% річних. У випадку неналежного виконання кредитного договору [PERSON] зобовязався сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. В той же день АППБ «Аваль» уклав з ним договір застави транспортного засобу, за яким [PERSON] передав в заставу авто-мобіль марки «Hyundai Trajet», номерний знак [NUMBER]. [PERSON] не виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 225315 гри-вень 30 копійок, борг по сплаті відсотків за користування ним в розмірі 169361 гривні 6 копійок та борг по сплаті пені в розмірі 1872189 гривень 2 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 2266865 гривень 38 копійок. 30 липня 2014 року [PERSON] уклав з ТОВ «ФК «Сіагал» договір комісії, за яким ТОВ «ФК «Сіагал» зобовязалось за дорученням позивача та за його рахунок придбати право вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] за кредитним договором та договором застави. В свою чергу ТОВ «ФК «Сіагал» уклало з ПАТ «КБ «Стандарт» договір комісії, за яким ПАТ «КБ «Стандарт» зобовязався за дорученням ТОВ «ФК «Сіагал» та за його рахунок придбати право вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] за кредитним договором та договором застави. У виконання цього договору 30 липня 2014 року ПАТ «КБ «Стандарт» уклав з ПАТ «[PERSON] Аваль» два договори відступлення права вимоги, за якими ПАТ «[PERSON] Аваль» відступив ПАТ «КБ «Стандарт» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором та договором застави транспортного засобу. В той же день ПАТ «КБ «Стандарт» та ТОВ «ФК «Сіагал» склали акт прийому-передачі права вимоги, за яким у виконання договору комісії ПАТ «КБ «Стандарт» пере-дав ТОВ «ФК «Сіагал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Крім того, ПАТ «КБ «Стандарт» уклав з ТОВ «ФК «Сіагал» договір про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «КБ «Стандарт» відступив ТОВ «ФК «Сіагал» право вимоги до [PERSON] за договором застави транспортного засобу. 30 липня 2014 року ТОВ «ФК «Сіагал» та [PERSON] склали акт приймання-передачі права вимоги, за яким у виконання дого-вору комісії ТОВ «ФК «Сіагал» передало позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Крім того, ТОВ «ФК «Сіагал» уклало з [PERSON] договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ФК «Сіагал» відступило позивачу право ви-моги до [PERSON] за договором застави транспортного засобу. У такий спосіб [PERSON] набув право кредитодавця та заставодержателя автомобіля марки «Hyundai Tra-jet», номерний знак [NUMBER]. Однак постановою старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 8 жовтня 2010 року накладений арешт на цей авто-мобіль. Ця обставина перешкоджає позивачу звернути стягнення на предмет застави та повернути йому борг за кредитним договором. Тому [PERSON] просив суд зобовя-зати відповідача припинити чинність арешту на автомобіль марки «Hyundai Trajet», но-мерний знак [NUMBER]. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову: просить суд звільнити автомобіль з-під арешту, накладеного на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 8 жовтня 2010 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов. В обґрунту-вання своїх доводів він додатково посилається на те, що розмір боргу за кредитним дого-вором значно перевищує вартість автомобіля. В такому випадку не допускається звер-нення стягнення на предмет застави для задоволення вимог інших стягувачів, які не є заставодержателями. Крім того, його довіритель має пріоритетне право на звернення стяг-нення на спірний автомобіль. З огляду на ці обставини представник позивача [PERSON] просить суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що 26 листопада 2009 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанову про відкрит-тя виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Тетіївським район-ним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх дочки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку боржника щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] не викону-вав аліментні зобовязання, тому у нього виникла заборгованість за аліментами. 8 жовтня 2010 року старший державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постано-ву про накладення арешту на майно боржника. У виконання цієї постанови в базу даних АІС «Автомобіль» була внесена інформація про арешт автомобіля марки «Hyundai Trajet», номерний знак [NUMBER]. Не зважаючи на це, [PERSON] продовжує не виконувати аліментні зобовязання, у нього залишилась заборгованість за аліментами в розмірі 4956 гривень 66 копійок. З огляду на ці обставини представник відповідача [PERSON] про-сить суд відмовити у задоволенні позову. [PERSON], який є представником [PERSON], також заперечує проти задово-лення позову. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що застава спір-ного автомобіля виникла значно пізніше, ніж було ухвалено рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки. В такому випадку допускається звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержате-лями. З огляду на ці обставини [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позо-ву. [PERSON] не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, які зявились у судове засі-дання, та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Тетіївського районного суду від 13 січня 1995 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх дочки [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня предяв-лення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 4 липня 2006 року [PERSON] уклав з АППБ «Аваль» кредитний договір №014/ 9407/73/38990 (а.с.5-6), за яким АППБ «Аваль» надав [PERSON] кредит в розмірі 28800 доларів США. [PERSON] зобовязався щомісячно до 4 липня 2012 року повертати кре-дит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним в розмірі 12,50% річних. У випадку неналежного виконання кредитного договору [PERSON] зобовязався сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. В той же день АППБ «Аваль» уклав з [PERSON] договір застави транспортного засобу (а.с.7), за яким [PERSON] передав в заставу автомобіль марки «Hyundai Trajet», номерний знак [NUMBER]. 26 листопада 2009 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанову (а.с.60) про відкриття виконавчого провадження №16071560 з виконання вико-навчого листа №АЕ-3 (а.с.75-76), виданого 13 січня 1995 року Тетіївським районним су-дом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх дочки [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В ході цього виконавчого провадження 8 жовтня 2010 року старший державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанову (а.с.61) про накладення ареш-ту на майно боржника. У виконання цієї постанови в базу даних АІС «Автомобіль» була внесена інформація про арешт автомобіля марки «Hyundai Trajet», номерний знак [NUMBER]. 30 липня 2014 року [PERSON] уклав з ТОВ «ФК «Сіагал» договір комісії №300 714/1 (а.с.42-44), за яким ТОВ «ФК «Сіагал» зобовязалось за дорученням позивача та за його рахунок придбати право вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] за кредитним договором та договором застави. В свою чергу ТОВ «ФК «Сіагал» уклало з ПАТ «КБ «Стандарт» договір комісії №300714/2 (а.с.28-30), за яким ПАТ «КБ «Стандарт» зобовязався за дорученням ТОВ «ФК «Сіагал» та за його рахунок придбати право вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] за кредитним договором та договором за-стави. У виконання цього договору 30 липня 2014 року ПАТ «КБ «Стандарт» уклав з ПАТ «[PERSON] Аваль» два договори відступлення права вимоги (а.с.14-17, 19-24), за якими ПАТ «[PERSON] Аваль» відступив ПАТ «КБ «Стандарт» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором та договором застави транспортного засобу. В той же день ПАТ «КБ «Стандарт» та ТОВ «ФК «Сіагал» склали акт прийому-передачі права вимоги (а.с.31-32), за яким у виконання договору комісії ПАТ «КБ «Стандарт» передав ТОВ «ФК «Сіагал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Крім того, ПАТ «КБ «Стандарт» уклав з ТОВ «ФК «Сіагал» договір про відступлення права вимоги (а.с.8-11), за яким ПАТ «КБ «Стандарт» відступив ТОВ «ФК «Сіагал» право вимоги до [PERSON] за договором застави транспортного засобу. 30 липня 2014 року ТОВ «ФК «Сіагал» та [PERSON] склали акт приймання-передачі права вимоги (а.с.45-46), за яким у виконання договору комісії ТОВ «ФК «Сіагал» передало позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Крім того, ТОВ «ФК «Сіагал» уклало з [PERSON] договір про відступлення права вимоги (а.с.37-40), за яким ТОВ «ФК «Сіагал» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором застави транспортного засобу. У такий спосіб [PERSON] набув право кредитодавця та заставодержателя автомобіля марки «Hyundai Trajet», номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» заставо-держатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Однак згідно з ч.3 цієї статті для задоволення вимог стягувачів, які не є заставо-держателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виник-нення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; або якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержа-телю. Встановлено, що під час укладення договору застави вартість автомобіля була оціне-на в 145500 гривень. Розмір боргу [PERSON] за кредитним договором був визначений в 2266865 гривень 38 копійок. Ці обставини свідчать про те, що розмір боргу за кредитним договором значно перевищує вартість автомобіля. Однак рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його доч-ки ухвалено задовго до укладення ним договору застави транспортного засобу. Крім того, як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти Украї-ни», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основополож-них свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточ-не, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). З довідки-розрахунку №16451 від 7 квітня 2015 року вбачається, що у [PERSON] до цих пір існує заборгованість за аліментами в розмірі 4956 гривень 66 копійок. З вересня 2013 року, тобто майже 2 роки поспіль, він не вживає жодних заходів, спрямованих на погашення цієї заборгованості та виконання рішення суду. З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для звільнення його автомобіля з-під арешту відсутні. В матеріалах цивільної справи відсутнє рішення суду або виконавчий напис нотаріу-са про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення боргу за кредитним договором. Тому суд критично оцінює доводи представника позивача [PERSON] на те, що його довіритель має пріоритетне право на звернення стягнення на спірний автомобіль. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією №4210077 від 16 березня 2015 року (а.с.1). У задоволенні предявленого позову відмовлено. З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу ви-трат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed