Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що знаходиться у шлюбі з [PERSON] Під час спільного проживання у них 07 липня 2014 року народилася донька [PERSON]. На теперішній час спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть. Малолітня донька залишилася разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує. Відповідач є працездатною особою, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений через розміщення на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО 30.05.2016 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено на підставі свідоцтва про шлюб (а.с. 3) сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, за актовим записом № 253. 07 липня 2014 року під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 4). Як зазначила позивач в своєму позові, з [PERSON] не проживає майже півроку, на даний час звернулася до суду з позоом про розірвання шлюбу. Малолітня дитина залишилася разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Проте, відповідач по справі участі в вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує (а.с. 1-2). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Судом зясовано, що [PERSON] якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей та непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, як вимагає позивач. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved