Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] за кредитним договором у розмірі 14 984, 31 долари США, що за курсом 27,19, відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.06.2021 року складає 407 423, 39 гривні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19.06.2006 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклади кредитний договір HAD0AE00000003, згідно якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 7 154 долари США на термін до 17.06.2011, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку встановленому договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконало. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань станом на 08.06.2021 відповідач [PERSON] має загальну заборгованість у розмірі 14 984, 31 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язання за договором HAD0AE00000003 від 19.06.2006 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачам було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Оскільки відповідачі з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не зверталися, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір HAD0AE00000003 від 19.06.2006, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7 154 доларів США на термін до 17.06.2011. 19.06.2006 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки HAD0AE00000003/1 в забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] за договором HAD0AE00000003 від 19.06.2006. Відповідно до п. 4 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. (а.с. 12) Як вбачається з повідомлень на а.с.7-9 банком були направлені [PERSON] та [PERSON] письмові вимоги кредитора про виконання зобов`язання протягом п`яти календарних днів. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. З розрахунку, наданого банком вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань станом на 08.06.2021 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 14 984, 31 долара США, яка складається з: - 1 176, 87 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; - 3 298, 39 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 58 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 10 451, 05 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин вимоги в частині стягнення заборгованості, заборгованості по відсоткам та пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір поруки HAD0AE00000003/1 від 19.06.2006, вона як поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги банку до [PERSON] як солідарного боржника підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості в іноземній валюті суд виходить з наступного. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18). Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у доларах США без визначення еквівалента суми боргу в національній валюті. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved