Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , у якому просять стягнути з відповідача в користь АТ «Кредобанк» 141\~171,53 грн. заборгованості за Кредитним договором №CL-142506 від 26.10.2018 року; 18\~352,30 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також 2\~270,00 грн. судового збору, сплаченого ними при зверненні із позовом в суд. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 26 жовтня 2018 року між Публічним Акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL -142506, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №60159385 від 26.10.2018 року, №60159355 від 26.10.2018 року, №60159364 від 26.10.2018 року, №60159377 від 26.10.2018 року, строком на 60 місяців терміном до 25 жовтня 2023 року, зі сплатою процентів 52,99 % річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у встановленому договором розмірі. У зв`язку з неналежним виконанням\~ [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором станом на 12 січня 2021 року утворилася заборгованість перед банком в загальному розмірі 141\~171,53 грн., яка складається з: 92\~994,63 грн. сума заборгованості за кредитом; 46\~997,32 грн. сума заборгованості за відсотками; 1\~179,58 грн нарахована пеня.\~ \~ \~ \~ Ухвалою судді від 26 березня 2021 року провадження у даній справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Представник Акціонерного\~товариства «Кредобанк»\~-\~Кізко Л.С., яка\~діє за\~довіреністю від\~№11529\~від 30.11.2020\~року,в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив \~ \~ \~ \~26 жовтня 2018 року між Публічним Акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-142506, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 100 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 52,99 % річних з кінцевим терміном повернення до 25 жовтня 2023 року. У відповідності до пункту 1 Кредитного договору [PERSON] , зобов`язався використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Розмір процентної ставки 52,99 %, процедура нарахування процентів за користування кредитом та порядок їх сплати позичальником визначені у пунктах 4.1 - 4.11 Кредитного договору. Згідно пункту 6.3 Кредитного договору, Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому п. п. 6.3.1-6.3.5 Кредитного договору. За несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь - якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% (відсотків) від суми несвоєчасного виконання грошових зобов`язань ( пункт 7.1 Кредитного договору). Частиною першою статті 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статями 526,527,530\~ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 550,551\~ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.\~Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Неустойка за своєю правовою природою володіє акцесорним характером і, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 12 січня 2021 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № CL -142506 перед банком становить в загальному розмірі 141\~171,53 грн., яка складається з: 92\~994,63 грн. сума заборгованості за кредитом; 46\~997,32 грн. сума заборгованості за відсотками; 1\~179,58 грн пеня.\~ \~ \~ \~ Відповідач не довів належними і допустимими доказами погашення заборгованості за Кредитним договором та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Також, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитивним договором № CL - 142506 від 26 жовтня 2018 року в загальному розмірі 141\~171,53 грн. В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Представником позивача - адвокатом Кізко Л.С. у позові заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] на користь позивача АТ «Кредобанк» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18\~352,30 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи додано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001086 на ім`я [PERSON] ; перший та останній аркуш Договору про надання правової допомоги, укладеного 11 квітня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» та попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат. Відповідно до положень частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За положеннями частин першої-четвертої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial