Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тесту АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № б/н від 14.08.2007 року в розмірі 16682 грн. 14 коп. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що відповідно до укладеного договору від 14.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанні, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за даним договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконувала. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 03.05.2018 року утворилась заборгованість - 16682,14 грн., яка складається з: - 884,42 грн. - заборгованість за кредитом; - 14227,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 770,58 грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 29 жовтня 2018 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито (а.с.35). Від представника позивача разом з позовом надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.22). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-14). Позичальник [PERSON] в повному обсязі не виконала взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором від 14 серпня 2007 року, заборгованість за спірним договором за розрахунками позивача склала 16682,14 грн. (а.с.5-7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00022061247 від 07.02.2019 року (а.с.57), актовим записом про смерть № 10939 від 02.08.2014 року (а.с.56). З повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори від 24 травня 2019 року вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в термін, передбачений ст.1270 ЦК України (шість місяців), із заявами про прийняття спадщини за законом або відмову від спадщини в нотаріальну контору ніхто не звертався, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст.1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Стосовно заповіту від імені [PERSON] Чугуївська держнотконтора може надати відомості при наявності «Запиту про надання витягу (інформаційної довідки) із Спадкового реєстру» (а.с.75). Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до с.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд сприяв реалізації позивачем його прав щодо надання особистих пояснень у судових засіданнях, подання доказів, шляхом визнання явки представника позивача обов`язковою, однак представником позивача жодних із перелічених дій виконано не було. З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту за договором № б/н від 14.08.2007 року у розмірі 16682,14 грн., оскільки зі смертю боржника відносини між ним і кредитором припинились, а з приводу інших спадкоємців відомості відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed