Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 218261,79 грн. (з яких : різниця суми боргу за договорами позики від 18.09.2007 р. та від 17.03.2008 р. у звязку зі зміною курсу гривні до долару США 175800,05 грн.; три проценти річних від суми боргу в розмірі 99112,20 грн. за час прострочення з 18.01.2013 р по 24.03.2015 р. 6484,01 грн.; інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 99112,20 грн. за час прострочення з 18.01.2013 р. по 24.03.2015 р. 35977,73 грн.), вказуючи, що, по-перше, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2013 р. у справі № 1522/8020/2, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 р., з [PERSON] на його користь стягнуто заборгованість за договорами позики від 18.09.2007 р. та від 17.03.2008 р. у загальному розмірі 91919,50 грн., що за курсом НБУ на 27.08.2012 р становило 11500, дол. США, та три проценти річних за період з 18.02.2008 р. по 18.02.2012 р. у розмірі 7193,70 грн., що разом становить 99112,20 грн.; по-друге, на виконання вказаного судового рішення Приморським районним судом м. Одеси 06.06.2013 р. було видано виконавчий лист № 1522/8020/12 про стягнення з [PERSON] на його користь боргу в сумі 99112,20 грн., та цей виконавчий лист було подано до виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, яка вже 12.06.2013 р. відкрила виконавче провадження, але, незважаючи на всі вжиті заходи, до теперішнього часу згадане судове рішення так і невиконане, борг не повернуто, чим суттєво порушено його права; по-третє, на даний час, у звязку зі зміною офіційного курсу гривні до долару США, сума боргу [PERSON] збільшилась до 267720,00 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 24.03.2015 р. (23,287грн. за 1,00 дол. США), отже різниця суми боргу, у звязку зі зміною курсу гривні до долару США, становить 175800,50 грн. (267720,00 грн. 91919,50 грн.); і, по-четверте, у звязку з тривалим невиконанням [PERSON] вищевказаного судового рішення, остання повинна також сплатити йому додатково за порушення строку повернення боргу у загальному розмірі 99112,20 грн. три проценти річних від цієї суми за період з 18.01.2013 р. по 24.03.2015 р. та інфляційні нарахування на цю суму за період з 18.01.2013 р. по 24.03.2015 р. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] відмовилась від одержання судової повістки, про що свідчить поштова накладна ТОВ «Пост Експрес Таврія», яка приєднана судом до матеріалів справи, та в судове засідання не зявилася. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2013 року у справі № 1522/8020/12, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 18.09.2007 р. та за договором позики від 17.03.2008 р. у загальному розмірі 91919,50 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 27.08.2012 р. становить 11500,00 дол. США, та три проценти річних за час прострочення цього боргу з 18.02.2008 р. по 18.02.2012 р. в сумі 7193,70 грн., що разом складає 99112,20 грн. 16.06.2013 року старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38626719 з примусового виконання виконавчого листа № 1522/8020/12, виданого 06.06.2013 р. Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у загальному розмірі 99112,20 грн., з яких : позика - 91919,50 грн.; три проценти річних за прострочення грошового зобовязання 7193,70 грн. Проте вимоги цього виконавчого документу боржник [PERSON] не виконала й погашення заборгованості за цим виконавчим документом не здійснювала, що підтверджується довідкою начальника першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 13.03.2015 р. за № 6028. Виходячи з наведеного, суд вважає, що в звязку з невиконанням відповідачем згаданого судового рішення та зростанням офіційного курсу долару США до гривні України, позивач має право вимагати від відповідача сплати різниці між еквівалентом 11500,00 дол. США до гривні України за курсом НБУ на 27.08.2012 р., що становить 91919,50 грн., та еквівалентом 11500,00 дол. США до гривні України за курсом НБУ станом на 24.03.2015 року, що становить 267800,50 грн., тобто різниці в сумі 175881,50 грн. (267800,50грн.-91919,50грн.=175881,00грн.). Однак позивач вимагає стягнути з відповідача різницю в сумі 175800,50 грн., а відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 175800,50 грн. підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 625, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивач має право вимагати від відповідача сплати трьох процентів річних від простроченої суми боргу за договорами позики від 18.09.2007 року та від 17.03.2008 року у загальному розмірі 91919,50 грн. за час прострочення з 18.01.2013 р. по 24.03.2015 р., що становить 6010,20 грн. (91919,50грн.*3%:365д.*795д.=6010,20грн.). Решта частина позовних вимог позивача не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, нарахування трьох процентів за час прострочення сплати раніше нарахованих трьох процентів від простроченої суми боргу діючим законодавством не передбачено; і, по-друге, іноземна валюта долари США, яка є предметом позики за договорами позики від 18.09.2007 р. та від 17.03.2008 р., індексації не підлягає, так як індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей, а ціни в Україні встановлюються у національній валюті. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, пропорційно до суми задоволених позовних вимог (175800,50грн.+6010,20грн.= 181810,70 грн.), в сумі 1818,11 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial