Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

ВАТ «Трест Житлобуд-1» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить виселити до [PERSON] з кімнати № 122 гуртожитку, за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 42, який належить ВАТ «Трест Житлобуд-1» та зобов`язати органи реєстрації зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач посилається на те, що згідно зі ст. 127 Житлового кодексу України гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян в період роботи або навчання. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація установи чи організації видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підста\-вою для вселення на надану жилу площу. Це положення закріплено також у ст. 129 Житлового кодексу України та в ч. 2 п. 10 Примірного положення про гуртожитки. Однак, відповідачу ордер на вселення не надавався. Також позивач обґрунтував свої вимоги тим, що хоча відповідач и має реєстрацію по вул. Цілиноградській, 42 в кімнати № 68 м. Харкові, при цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сімї наймача. Позивач вважає, що оскільки жила площа в гуртожитку відповідачки [PERSON] була надана без спеціального ордера, таким чином відсутність ордера на вселення приміщення не створює будь-яких законних підстав для користування житловою площею и відповідачка на цій підставі підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення. Позивач неодноразово звертався до відповідачки [PERSON] з проханням добровільно звільнити приміщення. Згідно заяви відповідачки від 22.09.2006 року вона зобовязується звільнити кімнату на протязі10 днів з моменту попередження про звільнення. Таке попередження відповідачкою було проігноровано и на теперішній час відповідачка [PERSON] відмовляється добровільно звільнити самовільно зайняту кімнату № 122 по вул. Цілиноградській, 42 у м. Харкові. Із зазначених підстав позивач просить виселити [PERSON] з кімнати № 122 гуртожитку по вул. Цілиноградській, 42 в м. Харкові без надання їй іншого житлового приміщення. Зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 42 кімната № 122. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд їх задовольнити, надала пояснення відповідно до викладених у позові вимог, також пояснила, що вселення відповідачки у спірне житлове приміщення відбувалося на підставі титульних договорів між ВАТ „Трест Житлобуд-1 та ЗАТ „Хлібозавод Олексіївский про надання послуг з проживання в гуртожитку працівників хлібозаводу, який з 2006 року розірваний, а ЗАТ „Хлібозавод Олексіївский ліквідований. Відповідачка ніколи не працювала і на теперішній час також не працює на підприємстві „Трест Житлобуд-1. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки до суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали та докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ „Трест Житлобуд-1 обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що гуртожиток по вул. Цілиноградської, 42 у м. Харкові належить ВАТ «Трест Житлобуд-1» на праві приватної власності, знаходиться на його балансі, що підтверджується Наказом № 730-П від 29.07.1994 р. регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківської області, Актом прийому-передачі майна від 25.06.1996 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14493681 від 10.05.2007 р., реєстраційний номер 18789465, виданий Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та обслуговується Дочірнім підприємством «Житлово-комунальна контора» ВАТ «Трест Житлобуд-1» . Тому посилання представника відповідача та самого відповідача на те, що ВАТ „Трест Житлобуд-1 не є законним власником гуртожитку без підставні. Згідно ст.127 Житлового кодексу України гуртожитки можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. На підставі спільного рішення адміністрації підприємства і відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація установи чи організації видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу, що закріплено статтями 128 та 129 Житлового кодексу України. П.10 роз. II Примірного положення про гуртожиток, яке затверджене постановою Ради міністрів Української РСР від 03.06.1986р №208, говориться, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. В ході судового розгляду було встановлено, що вселення відповідачки у спірне житлове приміщення гуртожитку здійснено на підставі титульних договорів між ВАТ „Трест Житлобуд-1 та ЗАТ „Хлібозавод Олексіївский про надання послуг с проживання в гуртожитку працівників хлібозаводу, який з 2006 року розірваний. Відповідачка ніколи не працювала на підприємстві „Трест Житлобуд-1, не працює на теперішній час, а також не була и не є робітником, що безпосередньо обслуговувала працівників ВАТ „Треста Житлобуд-1 та членів їх сімей. Спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ „Трест Житлобуд-1 про надання жилої площі не приймалася, спеціальний ордер на вселення у гуртожиток від\-повідачу не видавався, тобто відповідачі вселилися у спірне жиле приміщення з порушенням вста\-нов\-леного законом порядку. За таких обставин законні підстави для користування відповідачем спірним житловим приміщенням, видачі їй спеціального ордеру на житлове приміщення, відсутні, та вона підлягає виселенню з кімнати № 122 гуртожитку по вул. Цілиноградській, 42 в м. Харкові без надання їй іншого житлового приміщення та зняттю з реєстрації за вказаною адресою. Посилання відповідачки на те, що позов поданий до суду зі спливом встановленого строку давності, не ґрунтується на наданих суду доказах та законі. На вищевказані позовні вимоги ВАТ „Трест Житлобуд-1 не поширюється позовна давність, оскільки зазначений у ст. 268 ЦК України перелік вимог не є вичерпним. Давність на вимоги власника або іншого володільця про усунення будь-яких порушень його права, хоча ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, не поширюється. На підставі викладеного ст.ст.: 113, 114, ч.3 ст.116, 127, 129, 132 Житлового кодек\-су України, ст. 268 ЦК України та

Outcome: approved