Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що їхній син [PERSON] [INFO] досяг повноліття і на даний час навчається в Малинському лісотехнічному коледжі за спеціальністю мисливське господарство і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу, але добровільно її не надає. З огляду на це, позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів на її користь на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення його навчання - до 30 червня 2020 року. Відповідач подав до суду відзив, в якому останній заперечив відносно наведених позивачем обставин, зокрема щодо можливості надання ним матеріальної допомоги повнолітньому сину, що продовжує навчання. При цьому, посилаючись на наявність обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачених частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України (далі СК України), останній просив відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. [PERSON] навчається на другому курсі в Малинському лісотехнічному коледжі за спеціальністю мисливське господарство денної форми навчання за державним замовленням з терміном навчання до 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу. Із довідки про доходи [PERSON] вбачається, що останній працює машиністом компресорних установок ПрАТ «Мар`янівський склозавод», його дохід є стабільним та з нього щомісячно стягуються аліменти. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї підтверджується факт наявності у відповідача непрацездатних батьків. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи із принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд вважає, що розмір аліментів має становити 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що забезпечить паритет інтересів сторін. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial