Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Боржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Браташова А.В. щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів. В обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2014 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.08.2014 до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.03.2014 рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення аліментів на утримання дитини та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно з 18.08.2014 до досягнення дитиною повноліття, на виконання якого видано виконавчі листи №2/756/4525/14. 02.08.2019 старшим державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Браташовим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59706206 на виконання виконавчого листа №2/756/4525/14, виданого 02.08.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Скаржник вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, проведеного в рамках виконавчого провадження №59706206, розмір заборгованості [PERSON] станом на серпень 2019 року складає 39 460,00 грн. [PERSON] звертався до старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Браташова А.В. для уточнення розміру заборгованості, посилаючись на те, що за домовленістю зі стягувачем [PERSON] він сплачував аліменти у добровільному порядку, на підтвердження чого надавав відповідні квитанції. Разом з тим, державним виконавцем вказані обставини враховані не були. На підставі викладеного просить визнати неправомірними дії державного виконавця, скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 04.10.2019 та зобов`язати старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Браташова А.В врахувати сплачені [PERSON] платежі в рахунок оплати аліментів. Боржник [PERSON] у судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі, підтримав, просив задовольнити. Вказував на те, що стягувач [PERSON] не визнає того факту, що боржник сплачував на її користь аліменти, а розмір, який розрахований державним виконавцем вважає правильним. Представник Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином. Надав до суду матеріали виконавчого провадження. Стягувач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належними чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Суд, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2014 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.08.2014 до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.03.2014 рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення аліментів на утримання дитини та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно з 18.08.2014 до досягнення дитиною повноліття, на виконання якого видано виконавчі листи №2/756/4525/14. На виконання рішення суду 02.08.2019 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчі листи №2/756/4525/14 про стягнення аліментів з [PERSON] Постановою старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташовим А.В. від 02.08.2019 відкрито виконавче провадження ВП №59706206 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/4525/14 про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Зі змісту скарги та заявлених вимог убачається, що боржник не погоджується з розрахунками заборгованості за аліментами, проведеними державним виконавцем, вказує на відсутність заборгованості з підстав того, що за домовленістю зі стягувачем сплачував аліменти на її утримання у добровільному порядку. З пояснень боржника убачається, що стягувач заперечує факт виконання боржником свого зобов`язанні зі сплати визначеного розміру аліментів, і вважає правильним розрахунок державного виконавця. За поясненнями боржника, державний виконавець не взяв до уваги ту обставину, що [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти у добровільному порядку, на підтвердження чого надавав відповідні квитанції. Частиною першою та третьою ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. У відповідності до частини восьмої ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно із частиною третьою ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом. Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України). Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Враховуючи вищезазначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом. Аналогічні висновки висловлені в постанові Верховного Суду від 06.06.18 (справа 756/13754/14-ц, провадження №61-8097св18). Таким чином, скаржник звернувся до суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, в той час як Закон України «Про виконавче провадження» та Сімейний кодекс України передбачають, що у разі незгоди заінтересованої особи з обчисленим державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом. При цьому, слід зазначити, що указані нормативні акти не передбачають можливість оскарження розрахунку державного виконавця про розмір заборгованості, так як обчислення заборгованості за аліментами є обов`язком останнього, який визначений на законодавчому рівні. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про безпідставність поданої скарги.

Outcome: dismissed