Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 13612 грн. 98 коп. Позовні вимоги обґрунтовував позивач тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 травня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань станом на 01 жовтня 2018 року заборгованість складає 13612 грн. 98 коп., яка складається з: 99,91 грн. тіла кредиту; 4949,08 грн. відсотків за користування кредитом; 7439,56 грн. пені; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 624,43 грн. штрафу (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз'яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред'явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи було визначено провести 04 січня 2019 року. Повідомлення про вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками станом на 04.01.2019 року суд не отримав. Ухвалою судді про продовження строку розгляду справи від 04 січня 2019 року продовжено строк розгляду справи № 705/4978/18 (провадження 2/705/891/19) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи по суті вирішено провести 11 лютого 2019 року, без повідомлення сторін. 16.01.2019 року на адресу суду повернулось повідомлення про вручення відповідачу [PERSON] 04.01.2019 року копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. Станом на 11.02.2019 року на адресу суду від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 травня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань станом на 01 жовтня 2018 року заборгованість складає 13612 грн. 98 коп., яка складається з: 99,91 грн. тіла кредиту; 4949,08 грн. відсотків за користування кредитом; 7439,56 грн. пені; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 624,43 грн. штрафу (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст. 1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст. 550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню). Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved