Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В вересні 2013 р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 12 лютого 2010 р. було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 9. В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних суперечок та сварок при вирішенні кожного побутового питання, в результаті чого між ними втрачені почуття любові та поваги. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують з вересня 2012 р. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2013 р. сторонам було надано строк для примирення для збереження шлюбу та сім'ї строком 3 місяці. До судового засідання на адресу суду сторонами були подані клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивачка підтримує, а відповідач - визнає в повному обсязі, одночасно зазначили, що не підтримують шлюбно-сімейних відносин з вересня 2012 р., примирення між сторонами не досягнуто, а тому просили розірвати шлюб. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2010 р. В шлюбі у сторін народились діти: [INFO] р. - [PERSON] та [INFO] р. - [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин з вересня 2012 р., при цьому вони намагались зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу прізвища сторін незмінні - «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 114,7 грн.

Outcome: approved