Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.09.2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконувала належним чином і станом на 28.10.2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 15 200 грн. 57 коп., а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином. На її адресу, зазначену в позовній заяві та підтверджену довідкою Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 08-03/408 від 28.11.2018 року, у судове засідання призначене на 26 грудня 2018 року направлялася судова повістка, при цьому вказана кореспонденція повернулася до суду з поштовими відмітками «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. При цьому від [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 16.09.2013 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між сторонами договір, що підтверджується його підписом у заяві. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором не виконувала. А тому, станом на 28.10.2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 15200,57 грн., з яких: 1832,10 грн. - тіло кредиту; 1177,38 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10991,06 грн. - нараховано пені; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 700,03 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 16.09.2013 в розмірі 15 200,57 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved