Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 4 - 7, 33). На підставі укладеного 03 липня 2007 року договору позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 3 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому кредитний ліміт був збільшений. Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, пені, тощо) за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18 723,92 грн. (що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 122,81 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 12673,72 грн., комісія та пеня - 4 559,58 грн., штрафів, передбачених п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - 500 грн. (фіксована частина) та 867,81 грн. (процентна складова). Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з`явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 03 липня 2007 року [PERSON] звернувся до Банку із письмовою анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Заява; а.с. 11). Згідно зі ст.ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши Заяву, прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору, умови якого викладені в Заяві, Тарифах банку (далі - Довідка про умови кредитування; а.с. 12) та Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови; а.с. 13 - 18). З умовами такого договору відповідач був ознайомлений, на що вказує його підпис в Заяві. Таким чином, 03 липня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, на виконання умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості і становить 1,9 %) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, щомісячною комісією - 1 %, та штрафів (за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань). Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач кредитом користувався, проте порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого, відповідно до розрахунку (а.с. 7 - 10), станом на 26 вересня 2019 року допустив заборгованість в розмірі 18 723,92 грн. (що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 122,81 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 12673,72 грн., комісія та пеня - 4 559,58 грн., штрафів, передбачених п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - 500 грн. (фіксована частина) та 867,81грн. (процентна складова). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Відповідно до Довідки про умови кредитування, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань більш ніж на 120 днів клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Суд вважає, що Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, а відповідач користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за тілом кредиту та розмір штрафів суд визнає обґрунтованим. Суд не погоджується з періодом, за який розрахована заборгованість по процентам за користування кредитом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору не передбачено нарахування процентів за користування кредитом та інших платежів після закінчення строку дії договору. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України щодо щомісячної виплати процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Банк після спливу строку кредитування позбавлений права як кредитор нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені кредитним договором, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Строк кредитування закінчився 30 червня 2010 року, що підтверджується довідкою про строк дії кредитної карти (а.с. 35). Відтак, у межах строку кредитування позичальник мав, зокрема, повертати позивачу кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 05 числа кожного місяця. Починаючи з дня закінчення строку дії договорів, позичальник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Щодо позовних вимог Банку про стягнення пені та комісії з відповідача, суд виходить із наступного. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України). Умови укладеної між сторонами Генеральної угоди не містять умов, які б чітко визначали обов`язок відповідача сплатити комісію та не містить порядку її обрахунку. Як вбачається з розрахунку проведеного позивачем заборгованість з комісії указаний позивачем разом із розміром пені (стовбець 14 розрахунку, а.с. 7), який обгрунтовано Банком тим, що нарахування пені та комісії, передбачено Умовами і правилами надання банківських послуг. За наведених обставин, не можливо роз`єднати розмір заборгованості по пені та комісії, в наданих розрахунках. У зв`язку із цим відсутні підстави для стягнення з відповідача комісії та пені в загальній сумі 4 559,58 грн. (згідно з позовною заявою). Таким чином, з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 122,81 грн. та відсотками - 22,35 грн., яка виникла станом на 01 липня 2010 року, штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 7,26 грн. (процентна складова) та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, - пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір 76,84 грн. (а.с. 26).

Outcome: partial