Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] 29 грудня 2018 року внаслідок пориву лежака центрального опалення і витоку теплоносія на технічному поверсі (горищі) будинку [ADDRESS] сталося залиття вказаної квартири, що підтверджується актом від 9 січня 2019 року складеним комісією комунального підприємства (далі КП) КП «Жилкомсервіс». Відповідно до висновку експертів за результатами комплексного будівельно-технічного електротехнічного та товарознавчого експертного дослідження № 3273/3274/3275 від 28.10.2019 року, здійсненого Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири складає 48818,76 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просила: стягнути солідарно з КП «Харківські теплові мережі» та КП «Жилкомсервіс» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 48818,76 грн., моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., судові витрати та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 15444,00 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду свого представника, який в судовому засіданні 3 вересня 2020 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник КП «Харківські теплові мережі» в судовому засіданні 3 вересня 2020 року проти позовних вимог заперечував. При цьому посилався на те, що належним відповідачем за позовом [PERSON] є КП «Жилкомсервіс». Представник КП «Жилкомсервіс» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись, що КП «Жилкомсервіс» не є належним відповідачем. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 3 вересня 2020 року позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] 29 грудня 2018 року внаслідок пориву лежака центрального опалення і витоку теплоносія на технічному поверсі (горищі) будинку [ADDRESS] сталося залиття вказаної квартири. Факт залиття підтверджується актом від 9 січня 2019 року складеним комісією КП «Жилкомсервіс» у складі начальника дільниці № 25 та інженера дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» (а.с. 11). Комісією встановлено, що 29.12.2018 року в зв`язку з проривом лежака центрального опалення на горищі відбулося залиття квартири [ADDRESS] . В результаті впливу вологи сталося відшарування штукатурного слою та стелі кімнат та кухні. На стінах в двох кімнатах відшарувались шпалери. Виникло замокання електропроводки. Під вплив вологи потрапили речі, меблі та побутова техніка. Даний акт сторонами не оспорений. Вартість відновлювального ремонту згідно висновку експертів за результатами проведення комплексного будівельно-технічного, електротехнічного та товарознавчого експертного дослідження № 3273/3274/3275 від 28.10.2019 року становить 41573 грн. Розмір спричиненої матеріальної шкоди завданої власнику квартири та рухомого майна, внаслідок залиття 29.12.2018 року квартири, за адресою [ADDRESS] станом на час складання висновку становить 48818,76 грн (а.с. 23-66). Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV (Закон N 1875-IV). Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 19 Закону N 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно зі ст. 13 Закону N 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання (ст. 1 Закону N 1875-IV). Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року № 69/06 було створено КП «Жилкомсервіс». Відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 статуту КП «Жилкомсервіс» метою підприємства є: здійснення функцій утримання на балансі, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна, забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов для проживання, а предметом діяльності - укладення договорів на обслуговування житлово-комунальними послугами споживачів з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконанням умов договорів. Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші. Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «ХТМ» - як виконавця послуг з їх утримання. Відповідно до п.п. 2, 7 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до ст. 29 Закону N 1875-IV договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Як убачається із матеріалів справи, 13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (Управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (Виконавець) було укладено договір, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньо будинкових системах, управитель зобов`язується прийняти та оплатити КП «Харківські теплові мережі» надані послуги. Пунктами 2.3.2, 2.3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором. Оскільки рішеннями органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП Харківські теплові мережі», як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП Харківські теплові мережі», суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення відповідальності за завдану позивачці залиттям квартири матеріальну шкоду саме на КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підстави для покладення обов`язку з відшкодування майнової та моральної шкоди на КП «Жилкомсервіс» суд не вбачає. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про стягнення з КП «Харківські теплові мережі» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 133, 139, 141 ЦПК України.

Outcome: partial