Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] як до спадкоємців після померлого [PERSON] , про стягнення заборгованості спадкодавця. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 04.06.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] року [PERSON] помер. Позивач зазначає, що спадкоємцями [PERSON] , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є - [PERSON] та [PERSON] У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів, відповідач станом на 25.03.2019 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 16034,60 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором б/н від 04.06.2020 року у розмірі 5225,72 гривень, а також судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, заявлений позов підтримують, клопотань не мають та просять розглянути справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи (а.с.6). Відповідачі в судове засідання не з`явились. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, відповідно до якої зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки він та [PERSON] яка є його матір`ю не є спадкодкоємцями [PERSON] та спадщину після смерті останнього не приймали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Відповідач [PERSON] зазначив у своїй заяві, що [PERSON] через похилий він не може самостійно пересуватись (а.с.129). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2020 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.15). Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, [PERSON] погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та представником банку, [PERSON] погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. У заяві, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляд. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.56). Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 05.09.2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 04.06.2010 року становить 5225,72 грн. (а.с.11-14). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на день смерті позичальника [PERSON] дійсно були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів, наявних в матеріалах справи та адресними довідками (а.с.51-55,75,76). АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Енергодарської державної нотаріальної контори з претензією кредитора від 11.01.2019 року в порядку ст.1281 ЦК України про включення кредиторської вимоги заборгованості у розмірі 5225,72 гривень до спадкової маси після смерті [PERSON] (а.с.58). Листом від 06.02.2019 року за № 162/182/2017 Енергодарська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк», що спадкова справа після померлого [PERSON] була заведена на підставі вимоги кредитора - АТ КБ «Приватбанк», інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались (а.с.59). АТ КБ «Приватбанк» звернулось з претензією від 23.08.2019 року на адресу [PERSON] та [PERSON] , як до спадкоємців, про сплату заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON] , який помер [INFO] , розмір якої становить 5225,72 гривень (а.с.60,61). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно дост.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідач у справі [PERSON] є сином померлого позичальника [PERSON] . [PERSON] є колишньої дружиною померлого позичальника [PERSON] , шлюб між ними було розірвано 27 вересня 1996 року , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.130). З наведеного випливає, що спадкоємцем померлого позичальника є лише [PERSON] . Згідно ч.1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з цим, суду не надано доказів того, що наявне будь-яке майно, яке належить спадкоємцям за законом або за заповітом. З досліджених судом доказів встановлено, що в матеріалах справи взагалі не міститься жодного доказу отримання відповідачами у спадщину будь-якого майна після смерті [PERSON] .. Відповідно до ч.3,4 ст.12 ЦПК України, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року суд при оцінці доказів має керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Проаналізувавши наведені докази з точки зору їх належності, допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та у взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , оскільки позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідачі успадкували певне майно після смерті [PERSON] та не надано доказів на підтвердження вартості успадкованого майна. У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

Outcome: dismissed