Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості та просив стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.06.2017 року у розмірі 11352,96 гривень. Представник позивача посилається на те, що 08.06.2017 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву №б/н. Відповідач отримав кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1500 грн. Відповідач станом на 14.10.2020 року має заборгованість у розмірі 11352,96 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6370,01 гривень; заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 6370,01 гривень; заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 2322,74 грн; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 - у розмірі 2660,21 грн. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що 08.06.2017 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву №б/н. Отримав кредитну картку. 08.06.2017 року на час підписання анкети-заяви та отримання кредитної картки відповідач [PERSON] , [INFO] , був неповнолітньою особою. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1, 2, ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням. Згідно ст. 203 ч. 2 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; ст.34 ч 1 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) Таким чином, Комерційним Банком «Приватбанк» було укладено кредитний договір з особою, яка не мала повної цивільної дієздатності. Через вищевикладене позовні вимоги є необгрунтованими.

Outcome: dismissed