Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

В березні 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заяви зазначено, що із лютого 2010 року заявник разом із [PERSON] , 1973 року народження, вели спільне життя та господарство без укладення шлюбу. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, з невідомих заявнику причин до актового запису про народження їх спільного сина були внесені відомості, відповідно до яких батьком [PERSON] було зазначено [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Починаючи із народження дитини і до теперішнього часу, заявник займається вихованням та утриманням сина, піклується про його здоров`я. Факт його батьківства відносно малолітнього [PERSON] , підтверджується експертним висновком про біологічне батьківство № MG20-87214 від 26.02.2020 року, відповідно до якого батьком дитини [PERSON] ймовірно є на 99,9999 % заявник [PERSON] . З огляду на те, що заявник генетично є батьком дитини, проживав із [PERSON] однією сім`єю, та на даний час проживає разом із дитиною за однією адресою, опікується ним та матеріально забезпечує, заявник звернувся до суду з даною заявою та просить суд встановити факт його батьківства відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 13.03.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, представник заявника подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа, будучи повідомленою про час та місце розгляду заяви в судове засідання свого представника не направив, заяв та клопотань до суду не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що з лютого 2010 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільний побут та домашнє господарство. Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини внесенні відповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. На даний час малолітній [PERSON] та заявник [PERSON] проживають за однією адресою: [ADDRESS] . Заявник вказує, що його цивільною дружиною з невідомих йому причин було зазначено батьком їх спільного сина - [PERSON] , однак, саме він є біологічним батьком дитини. Так, судом встановлено, що відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство № MG20-87214 від 26.02.2020 року, біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] , не виключається, та ймовірність батьківства складає 99,9999 %. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Факт батьківства заявника [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство заявника відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , мати якого померла, суд вважає, що заява в частині встановлення факту батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved