Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.07.2008 року у розмірі 14168 грн. 66 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30 квітня 2018 року становить 14168 грн. 66 коп. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 листопада 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском позивачем строків позовної давності. \~ \~ \~ \~Заходи забезпечення позову та доказів не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Відповідно ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.07.2008 року відповідачем було подано анкету-заяву до ЗАТ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ПРИВАТБАНК,» про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. З заяви вбачається, що [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона ознайомлена і згодна з умовами надання банківських послуг, а також з памяткою клієнта, умовами, правилами надання банківських послуг та тарифами, які разом із заявою складають договір про надання банківських послуг /а.с. 9/. Відповідно до укладеного договору від 01.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої обов'язки виконав в повному обсязі, шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач прийняв на себе зобовязання: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених цим договором - відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг; у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку - відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконала, у звязку з чим станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом\~в сумі 2909 грн. 04 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі\~10346 грн. 83 коп.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250 грн. - штраф (фіксована частина); - 662 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова). Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.5-7/. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/ застосовується спеціальна позовна давність в один рік /п.1 ч.2 ст.258 ЦК України/ За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж здійснено відповідачем 24.10.2012 року, однак позивач звернувся до суду з позовом лише 18.05.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачеві в задоволенні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу у звязку з пропуском строку позовної давності. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за процентами, суд виходить з наступного. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в повному розмірі повернуто не було, нараховані проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-249цс15. Таким чином, враховуючи дату звернення з позовом 18.05.2018 року, наявність клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, положення ст.ст.257, 267 ЦК України, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 18.05.2015 року по 30.04.2018 року /дата, на яку складено розрахунок/, що складає: 10346,83 грн. /розмір процентів станом на день складення розрахунку/ мінус 4278,79 грн./ розмір процентів станом на травень 2015 року/, що дорівнює 6068,04 грн. За правилами ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобовязань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, а пеня як вид цивільно-правової відповідальності не нараховувалась, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також штрафи у\~загальному розмірі 912 грн. 79 коп. (250 грн. фіксована частина + 662 грн. 79 коп. процентна складова). Отже загальна сума, що підлягає стягненню становить 6068,04 грн. + 912,79 грн. = 6980,83 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та положень ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 1762 грн. На підставі приведеного вище,

Outcome: partial