Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Акціонерне товариство\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» [PERSON] 18 травня 2012 року на підставі кредитного договору № 26259018666269 видано кредит у сумі 18581,17 грн. 19 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал». На баланс Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором № 26259018666269. Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23 липня 2019 року складає 78058,8 гривень. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 78058,8 гривень, з яких 9027,32 грн. заборгованість за кредитом; 8099,24 грн. заборгованість процентами; 60932,24 грн штрафні санкції. 10 жовтня 2019 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позивач належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, явка якого, повторно, судом визнана обов`язковою (ухвалами від 28 жовтня 2019 та 14 грудня 2019 року) до судового засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати до вимог позивача наслідки спливу строків позовної давності, оскільки строк дії овердрафту закінчився 18 травня 2015 року та з 2014 року банк не здійснював операцій по рахунку протягом 3 років підряд, тому вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення коштів. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2012 року [PERSON] подав пропозицію укласти договір (оферту), згідно з якою запропонував АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА-ЖИТТЯ», від імені якого на підставі агентського договору діє банк, на умовах, зазначених в пропозиції, Загальних умовах відкриття та обслуговування карткового рахунку та договору страхування, чинних Правил добровільного страхування № 003.2, зареєстрованих Держфінпослуг 20 лютого 2004 року за № 0104189, укласти договір страхування та договір карткового рахунку, в рамках яких: відкрити картковий рахунок на його ім`я; випустити на його ім`я платіжну картку міжнародної платіжної системи Master Сard; встановити йому ліміт овердрафту (кредитування) за рахунком на умовах, визначених у цій пропозиції; оформити страхування його майнових інтересів, пов`язаних із його життям, здоров`ям та працездатністю. Згідно укладеного кредитного договору карткового рахунку був встановлений ліміт овердрафту у розмірі 5000 гривень зі строком користування овердрафтом 36 місяців, з процентною ставкою за користування овердрафтом - 0,0001% річних при здійсненні розрахункових операцій в торговельно-сервісній мережі та 24% річних при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку, а також за користування несанкціонованим овердрафтом, страхова сума дорівнює сумі овердрафту, страховий тариф - 0,90%. Також сторонами вищевказаного договору підписані Загальні умови відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування (далі - загальні умови). Відповідно до п. 1.1. Статуту АТ «Перший Український Міжнародний Банк», останній є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і АТ «Банк Ренесанс Капітал», в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», згідно рішення загальних зборів акціонерів АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (протокол № 68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал»(рішення № 2 від 14 березня 2015 року). Згідно пункту 2.1. загальних умов, банк зобов`язується відкрити Рахунок і видати Клієнту Картку та протягом строку її дії забезпечувати можливість здійснювати операції з її використанням, надавати інші послуги згідно з Договором, а Клієнт зобов`язується оплачувати послуги Банку у відповідності до цього Договору та чинних Тарифів. Банк має право на умовах, визначених договором та протягом строку його дії, встановити клієнту ліміт овердрафту та строк користування овердрафтом, а також змінювати їх, письмово повідомивши про це клієнта, шляхом направлення письмового повідомлення, не пізніше 5 днів до дати встановлення/зміни (п.3.3.3. договору). Пунктами 3.2.7., 3.2.8. загальних умов визначено, що клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у розмірі, що є не меншим мінімального платежу. Щомісячно в повному обсязі сплачувати проценти за користування овердрафтом й несанкціонованим овердрафтом, нараховані штрафні санкції (за наявності), а також погашати іншу заборгованість, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у відповідному розмірі. Позивачем стверджується в позовній заяві, що на підставі кредитного договору № 26259018666269 відповідачеві видано кредит у сумі 18581,17 гривень та згідно виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором 26259018666269 його заборгованість перед банком складає 78058,8 гривень у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9027,32 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7915,23; строкова заборгованість за процентами в розмірі 184,01; неустойка за порушення зобов`язань по кредити у розмірі 60932,24 гривні. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, які врегульовані нормами Глави 71 ЦК України. Надаючи правову оцінку правовідносинам що склалися, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено ч. 1-2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно норм, викладених в ст. 644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ч. 5 ст. 81 та ч. 2 ст. 83 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України того, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» виконано умови зобов`язання в частині надання [PERSON] кредиту, позивачем суду не надано. Більше того, в позовній заяві вказано, що відповідачу надано кредит в сумі 18581,17 грн., хоча в оферті, поданій [PERSON] , ліміт овердрафту визначений у розмірі 5 000,00 грн. Згідно виписки з рахунку заборгованості за кредитним договором № 26259018666269 [PERSON] перед позивачем станом на 23 липня 2019 року 78058,8 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9027,32 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7915,23 грн.; строкова заборгованість за процентами в розмірі 184,01 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредити у розмірі 60932,24 гривні. Дана виписка підписана представником позивача [PERSON] , не містить ні печатки, ні будь яких інших реквізитів банку. Проте, суд не може прийняти до уваги виписку з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки, дана виписка не містить підтвердження руху коштів по картковому рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банком та відповідачем. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також, позивачем не надано суду доказів того, яка заборгованість існувала перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача на час припинення шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Розрахунок заборгованості за указаним кредитним договором до позову не доданий взагалі, а тому не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і неустойки) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] . Таким чином, суду не надані будь-які докази, які б підтверджували розмір нарахованої банком заборгованості за кредитним договором. Судом було вжито заходів для з`ясування обставин виникнення та розміру заборгованості, а саме: визнано явку позивача (його представника) обов`язковою, для надання особистих пояснень. Однак позивач до судових засідань не з`явився. Щодо позиції відповідача про необхідність застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає наступне. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 07 листопада 2018 року (справа № 372/1036/15-ц), виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. За таких обставин, з огляду на позицію відповідача, який позовні вимоги не визнав, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а саме: надання відповідачу кредиту, наявність заборгованості відповідача перед Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та позивачем, сум даної заборгованості, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] необхідно відмовити. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed