Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

В березні 2021 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до ФО-П [PERSON] про стягнення грошових коштів за невиконання зобов`язання за договором, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 35 000 грн., сплачених нею за договором на проектування сходів, укладеним між нею та відповідачем 24.06.2017 року, разом із судовими витратами. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, пояснивши, що 24.06.2017 року між сторонами було укладено договір на проектування сходів, за умовами якого відповідач зобов`язався виконати проект сходів згідно Технічного завдання та Календарного плану, а позивач - прийняти їх результат і оплатити вартість даного договору. Оплата роботи відповідача проводиться в два етапи - авансового платежу в розмірі 35 000 грн. вартості проекту, і кінцевого розрахунку в момент підписання акту здачі-приймання робіт. Того ж дня позивач сплатила відповідачу суму авансового платежу в розмірі 35 000 грн., однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та відмовляється повернути отримані від позивача кошти. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи до суду не звертався, відзиву не надав. За таких підстав, судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням представника позивача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 24.06.2017 року між [PERSON] та ФО-П [PERSON] було укладено договір на проектування сходів, за умовами якого відповідач зобов`язався виконати проект сходів згідно Технічного завдання та Календарного плану, а позивач - прийняти їх результат і оплатити вартість даного договору. Згідно п. 2.2 договору, оплата роботи виконавця по створенню проводиться в два етапи - авансового платежу в розмірі 35 000 грн. вартості проекту, і кінцевого розрахунку в момент підписання акту здачі-приймання робіт. 24.06.2017 року позивач сплатила відповідачу суму авансового платежу в розмірі 35 000 грн., про що останній зазначив на примірнику договору позивача : «передоплату 35 000 грн. отримав 24.06.2017р.». Відповідно до п.3.1 договору виконавець зобов`язаний виконати роботу, вказану в п.1.1 договору в належному порядку і по узгодженню сторін в строк 30 днів. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань згідно п. 1.1 та 3.1 договору не виконав і на день розгляду справи та відмовляється повернути суму отриманої ним передплати. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За приписами ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч.2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно зі ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оскільки позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору сплатила відповідачу 35 000 грн., тобто вона належним чином виконала умови договору, а відповідач, отримавши авансовий платіж, не виконав взяті на себе зобов`язання за договором від 24.06.2017 року, при цьому відмовляється повернути позивачу отримані від неї кошти, доказів на спростування доводів позивача ФО-П [PERSON] не надав, не знайдено таких доказів і в ході судового розгляду, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 24.02.2021 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №7 від 24.02.2021 року на суму 1 000 грн., а тому, оскільки позов задоволено, витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] в сумі 1 000 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь відповідача необхідно стягнути 908 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved