Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією і є її споживачем на підставі особового рахунку № 517901019 про користування електроенергією, але обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим за період з 21 квітня 2013 р. по 16 червня 2016 р. виникла заборгованість у розмірі 2\~645,61 гривень. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 2\~645,61 гривень, а також судовий збір у розмірі 1\~378,00 гривень. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями про вручення. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток на судові засідання, які відбулись 29 листопада 2016 р. та 29 грудня 2016 р., конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання та не запитом, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Причин неявки суду відповідач не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності відповідач не надавала. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією і є її споживачем на підставі особового рахунку № 517901019 про користування електроенергією (арк. справи 4 5). Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, що передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику». За період з 21 квітня 2013 р. по 16 червня 2016 р. відповідачем спожито 3 881 кВт.г. вартістю 3\~359,34 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (арк. справи 3). Згідно з вимогами ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушення зобовязання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На порушення вимог закону відповідач свій обовязок по оплаті спожитої електричної енергії не виконала, борг у зазначеному вище розмірі не погасила, відтак суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1 378 гривень (арк. справи 2).

Outcome: approved