Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача та стягнення коштів. Посилався на те, що у березні 2014 року він, на правах споживача, звернувся з усним замовленням до фізичної особи-підприємця [PERSON] на виготовлення десяти дерев'яних кімнатних дверей та одного вікна з його матеріалу на квартиру по вул. Щербанюка, 43 у м. Чернівці. Відповідач, прибувши за вказаною адресою, зробив необхідні заміри для дверей та вікна. Вони узгодили умови щодо форми, кольору виробів, строку і оплати. Після цього відповідач повідомив, що приймає замовлення і готовий його виконати на протязі 2-3 місяців. Відповідач пояснив, що йому не хватає коштів для придбання автомобіля, а тому просив здійснити попередню оплату за виконання замовлення. Під час розмови у квартирі був присутній [PERSON], який познайомив його з відповідачем і добре знав його як підприємця по виготовленню столярних виробів, він погодився здійснити попередню оплату в повному обсязі за виконання замовлення, передавши відповідачу кошти в сумі 1500 доларів США. За вказаних вище обставин вважає, що після узгодження істотних умов замовлення і передачі коштів відповідачу у присутності [PERSON], між ними було укладено договір побутового підряду. На підставі укладеного між ними договору відповідач приступив до виконання замовлення, але за наявності виявлених у роботі відповідача істотних відступів від умов договору підряду, ним, як замовником - споживачем було заявлено про розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідач погодився на розірвання договору і відшкодування збитків та повідомив, що одразу всі кошти він не може повернути і запропонував прийняти частину коштів, а на залишок надасть мені письмове зобов'язання про повернення коштів у визначений термін. Він погодився з його умовами і 29 липня 2015 року відповідач [PERSON] повернув йому кошти в розмірі 18\~000 грн., а на залишок неповернутих коштів власноруч написав розписку, в якій зобов'язався повернути кошти в сумі 840 доларів США зі строком повернення 400 доларів до 01.10.2015р., а залишкову суму до 30.12.2015р. Починаючи з січня 2016р. він неодноразово звертався до відповідача з проханнями, а потім і усними вимогами повернути кошти згідно наданої ним розписки, але його прохання і вимоги залишалися відповідачем поза увагою, на телефонні дзвінки перестав відповідати. 14 листопада 2016 року він звернувся із заявою до Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про обманне заволодіння відповідачем коштами і просив прийняти до нього міри, передбачені законом. У грудні 2016 року отримав відповідь з поліції де було зазначено, що [PERSON] визнав домовленість між ними щодо виготовлення столярних виробів і розірвання нашого договору, але вказав, що отримав лише 850 доларів США і повернув 18000 грн., розрахувавшись повністю. Місцева поліція за наслідками розгляду заяви рекомендувала звертатися до суду в цивільно-правовому порядку. Вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання як підрядник щодо повернення коштів як замовнику за розірваним договором побутового підряду з причини наявності виявлених у роботі відповідача істотних відступів від умов договору. Станом на 22 лютого 2018 року офіційний курс долару до гривні за даними НБУ становить: 1 долар = 26,988грн., отже заборгованість за зобов'язанням складає 22669,92 грн. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти у розмірі 22669,92 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, згідно наданого суду відзиву, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 626 ч.1 та ч.2 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що у березні 2014 року [PERSON] звернувся з усним замовленням до фізичної особи-підприємця [PERSON] на виготовлення десяти дерев'яних кімнатних дверей та одного вікна з його матеріалу на квартиру по вул. Щербанюка, 43 у м. Чернівці. Вони узгодили умови щодо форми, кольору виробів, строку і оплати. Після цього відповідач повідомив, що приймає замовлення і готовий його виконати на протязі 2-3 місяців. Позивач зробив попередню оплату в повному обсязі за виконання замовлення, передавши відповідачу кошти в сумі 1500 доларів США. Даний факт в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] На підставі укладеного між ними договору відповідач приступив до виконання замовлення, але за наявності виявлених у роботі відповідача істотних відступів від умов договору підряду, ним, як замовником - споживачем було заявлено про розірвання договору та відшкодування збитків. Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2015 року відповідач [PERSON] повернув позивачу кошти в розмірі 18\~000 грн., а на залишок неповернутих коштів власноруч написав розписку, в якій зобов'язався повернути кошти в сумі 840 доларів США зі строком повернення 400 доларів до 01.10.2015р., а залишкову суму до 30.12.2015р. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи відповідач гроші згідно розписки не повернув, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 22669,92 гривень, відповідно до розписки. Відповідно до\~ст..\~141\~ч.1\~та ч.2\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача;\~3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Частиною 6 даної статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved