Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.01.2013 року у розмірі 24307,83 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.07.2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач, в обґрунтування позовних вимог , зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.01.2013року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном , що відповідає строку дії картки . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також, відповідач на час укладення кредитної угоди, дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Посилається на те, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 05.05.2019 року має заборгованість у розмірі 24307,83 грн., яка складається із : заборгованості за кредитом - 12144,18 грн., заборгованості про процентам за користування кредитом - 10529,94 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1133,71 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь банку вказану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі , проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, і розгляд справи проводити у його відсутності. \~ \~ За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному об`ємі, суд встановив наступне. 23.01.2013 року, з метою отримання банківських послуг, [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приват Банку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 14000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном , що відповідає строку дії картки . Згідно наданого позивачем розрахунку,\~ станом на 05.05.2019 року відповідач перед банком має заборгованість у розмірі 24307,83 грн., яка складається із : заборгованості за кредитом - 12144,18 грн., заборгованості про процентам за користування кредитом - 10529,94 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1133,71 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ\~. Відповідно до ч. 1\~ст. 6 Закону №2664-ІІІ\~фінансові послуги відповідно до положень цього\~Закону\~надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено\~законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій\~статті 12 цього Закону, надана клієнту;10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» надано анкету-заяву, підписану сторонами, про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приват Банку» від 23.01.2013 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з умов та правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті www/privatbank.ua, які складають між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії, умов щодо нарахування процентів та пені, процентної ставки, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. У вказаній анкеті-заяві зазначено лише прізвище, адресу, особисті дані відповідача та згоду з тим, що заява разом з Умовами та Правилами банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~ Таким чином, надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем , а також, ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника , яка безпосередньо підписана останнім . Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1\~ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в Постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судом при застосуванні норм права. Тому, доводи позивача про те, що заборгованість відповідача складає 24307,83 грн. та складається із : заборгованості за кредитом - 12144,18 грн., заборгованості про процентам за користування кредитом - 10529,94 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1133,71 грн. - штраф (процентна складова), суд оцінює критично, оскільки, з долучених доказів заборгованості, існує лише заборгованість за кредитом ( 12144,18 грн.), що фактично отримав відповідач і своєчасно не погасив, що підтверджується приєднаним до справи розрахунком . За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, не можуть розцінюватися, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~- доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Тому, аналізуючи наведені докази та враховуючи, що фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку [PERSON] АТ КБ «Приват Банку» повністю не повернуті, а також, зважаючи на вимоги частини другої\~ статті 530 ЦК України\~за \~змістом якої,\~якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~в будь-який\~час шляхом\~зобов`язання виконати\~боржником обов`язку\~з повернення\~фактично \~отриманої \~суми \~кредитних \~коштів,\~ суд\~ приходить\~ до\~ висновку,\~ що\~ позов\~ підлягає\~задоволенню \~частково,\~ а\~ з\~ [PERSON] \~підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 12144,18 грн. , а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог ( 50,00%) в розмірі 960,50 грн.

Outcome: partial