Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.07.2009 року. станом на 31.03.2020 року в розмірі 133312,74 грн. В позовній заяві зазначено, що між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит та зобов`язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно з її заявою та умовами надання банківських послуг. Проте, відповідач порушила умови договору внаслідок чого виникла заборгованість станом на 31.03.2020 року в сумі 337838,76 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4592,23 грн., 329345,53 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 3901,00 грн. - нарахована пеня. Позивач просив стягнути заборгованість станом на 31.03.2020 року не у повному обсязі в розмірі 133312,74 грн. Позивачем до початку першого судового засідання подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2021 року в розмірі 15855,37 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї не надходило, відзив до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 липня 2009 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою комісії та інших платежів згідно з її заявою та умовами надання банківських послуг. Згідно наданого позивачем зменшеного розрахунку вбачається, що станом на 31.01.2021 року заборгованість складає 15855,37 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4592,23 грн., в т.ч. заборгованості за простроченим тілом - 4592,23 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 0,00 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 9764,98 грн.; заборгованості з пені - 1498,16 грн. Ці обставини підтверджуються кредитним договором № б/н від 18.05.2011 року; анкетою-заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку; розрахунком заборгованості; свідоцтвом про державну реєстрацію АТ КБ «ПРИВАТБАНК», виданого на підставі зміни найменування юридичної особи. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором оскільки не здійснювала обов`язкового щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, а також щодо повного повернення кредиту та відсотків по закінченню строку кредитування, що має наслідком примусове стягнення заборгованості, а також застосування передбаченої договором відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved