Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

АТ«Держаний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 31484 грн. 57 коп. та сплачену суму судового збору. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 01 липня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладена і підписана Заява про приєднання до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №12534714/100720, якою відповідач підтвердив укладення з Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві та на Умовах користування кредитною лінією. Позичальнику був встановлений розмір кредиту в сумі 38000,00 гривень, шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок позичальника. Відповідно до п.3.3 Заяви про кредит, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% процентів річних за користування кредитними коштами всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; і 0,001 % процентів річних користуванням кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачують щомісячно згідно умов Договору. Однак, відповідач належним чином не виконує зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.08.2021 становить 31484,57 грн. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про проведення розгляду справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, 10.11.2021 відповідач подав до суду заяву про визнання позову, згідно якої готовий сплатити 50% судового збору. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 01 липня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладена і підписана Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії та про приєднання №125347814/100720 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно яких Позичальник погодився з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердив укладення з Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві та на Умовах користування кредитною лінією (п.3.1. Заяви про приєднання) (а.с. 10-11, 12-13). Позичальнику був встановлений розмір Кредиту в сумі 38000,00 гривень, шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок Позичальника № [NUMBER] . Строк кредиту (користування ним) встановлюється 24 місяці. Термін платіжної картки до квітня 2025 року. Відповідно до пункту 3.3 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% процентів річних за користування кредитними коштами всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; і 0,001 % процентів річних користуванням кредитними коштами протягом Грейс-періоду у період випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачують щомісячно згідно умов Договору. Підписавши цю Заяву, Позичальник засвідчив підписання, ознайомлення та отримання Паспорта споживчого кредиту і Таблицею визначення загальної вартості споживчого кредиту та Умовами користування кредитною лінією (Кредитом) (п.4.1 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії), з якими відповідач також був ознайомлений належним чином, про що свідчить його підпис, проставлений на вказаних документах). Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитом, внаслідок чого, у нього існує заборгованість перед банком у розмірі 31484,57 грн., яка складається із: заборгованість за основним боргом - 27210,55 грн.; проценти за користування кредитом - 3355,48 грн.; комісія - 95,68 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 292,98 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 43,26 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 408,87 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 77,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 19.05.2021 року (а.с.44-45). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, позов визнав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 31484,57 грн. заборгованості. Крім того, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, зважаючи на ту обставину, що відповідач позов визнав, подавши заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити питання судових витрат шляхом повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Решта 50 відсотків суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved