Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначено, що 17.02.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які викладені на офіційному веб-сайті банку, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою банку. Згідно з умовами п.п. 2.1.1.5.6 договору власник карткового рахунку повинен слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту (перевитрати залишку власних коштів на картці, внаслідок чого банком кредитується рахунок в межах кредитного ліміту). На підставі п. 2.1.1.5.5 договору відповідач зобов`язана була погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12516,59 грн., що складається з: 1888,15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2698,75 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,0 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6857,47 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 572,22 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду належним чином оформлене клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, суд при вирішенні спору виходить з наданих позивачем доказів, які містяться у матеріалах справи та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву б.н. від 17.02.2011 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Дана анкета містить у собі відомості про прізвище, ім`я та по-батькові позичальниці, її дату народження, ІПН, дані паспорта, номер мобільного телефону. На звороті анкети в нижній її частині міститься друкований текст про згоду позичальника з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг Приватбанку а також Тарифами складає між клієнтом і банком Договір про надання банківських послуг, а також про те, що клієнт ознайомлена зі згаданими Умовами і Тарифами. До позову також додано копію Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які визначають порядок користування банківською картою, строк дії договору, відповідальність сторін за порушення договору; копію Тарифів банку, якими визначено процентну ставку за користування кредитом, порядок і строки внесення щомісячних платежів, розміри пені. В нижній частині Вказані документи існують у таких формах: Анкета-заява складена у письмовій формі, підписана відповідачем; Умови та правила надання банківських послуг містяться на сайті банку в електронній формі за Веб-адресою: https://privatbank.ua/terms/, надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору; Тарифи банку також надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору. Таким чином, перелічені складові вищевказаного договору існують окремо один від одного, не поєднані фізично у спосіб, який би дав можливість пересвідчитись, що при укладанні договору Умови та правила а також Тарифи були саме такими, які надані суду разом з позовом (їх не зшито, не скріплено печаткою установи та підписами сторін тощо). Ані Тарифи, ані Умови не містять на собі підпису відповідача як його вільного і свідомого волевиявлення щодо погодження істотних умов кредитного договору. За приписом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Великою Палатою Верховного Суду 03.07.2019 винесено постанову у цивільній справі №342/180/17 та викладено висновок про те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи [PERSON] не можуть вважатися складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. У такому разі, банк не має права на стягнення відсотків, штрафів та інших сум, нарахування яких передбачено Умовами і Тарифами, однак фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) мають бути повернуті позикодавцеві. Натомість, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, відзиву не надіслала, то суд не може встановити її позицію щодо визнання чи невизнання Умов і Тарифів, а тому при винесенні рішення виходить із наданих позивачем доказів. Так, своїм підписом позичальниця підтвердила, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг ( а.с.10) Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов`язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором ( а.с. 11-26). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 09.06.2019 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12516,59 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8). Статтею 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1\~ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.\~\~ Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з: тіла кредиту 1888,15 грн., 2698,75 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за пенею 6857,47 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов`язань, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості. Враховуючи, що в порядку ч.2\~ст.549 ЦК України\~штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов`язання за договором у розмірі 572,22 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2\~ст. 549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1921 гривень.

Outcome: partial