Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В березні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] про реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області від 20.08.2013 року їй належать на праві власності ? частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ? частка земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. Інша ? частина житлового будинку та земельних ділянок належить [PERSON] Посилаючись на вимоги ст.ст. 358 364 ЦК України та ст. 88 ЗК України позивачка просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, підтвердивши викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що позивачка не має права на зазначене в позові спадкове майно, оскільки воно було придбано не їхньою матір`ю, а ним. Просив в задоволенні позову позивачці відмовити. Від виплати компенсації за належну позивачці ? частки спадкового майна відмовився. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.08.2013 року спадкоємцями майна [PERSON] є її донька [PERSON] на ? частку та її син [PERSON] на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтва складається з земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2124 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, [ADDRESS], а також з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 19, 26). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на праві спільної часткової власності в розмірі ? частки належать житловий будинок, земельні ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2124 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Вказані частки в спільній частковій власності на домоволодіння не виділялись, порядок користування земельною ділянкою не визначався. Норми ст.ст. 364, 367 ЦК України регулюють правовідносини учасників спільної часткової власності щодо виділу частки з майна або його поділу. Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що між сторонами виник спів з приводу користування спірним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками. Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилася. У випадках, коли для поділу необхідне переобладнання будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). По справі було призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу (висновок № 125-140 від 26.01.2015 року), відповідно до якої запропоновано один варіант поділу спірного майна відповідно до спільного побажання співвласників, який передбачає виділення для кожної із сторін у власність ізольованих частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який найбільш приближений до ідеальних часток сторін у праві власності на спірний житловий будинок. Даним варіантом передбачено технічну можливість проведення перепланування шляхом облаштування вхідних дверей в віконному прорізі в приміщенні 1-2 та закладкою дверного отвору з приміщення 1-1 в приміщення 1-2 та 1-3, з приміщення 1-3 в приміщення 1-4. В зазначеному вище висновку також зазначено, що вищезазначене перепланування житлового будинку можливе після отримання висновку про технічний стан основних конструктивних елементів спірного житлового будинку. Також запропоновано порядок користування спірними земельними ділянками відповідно до ідеальних часток співвласників. Вказаним висновком також передбачено, що сума грошової компенсації, яка виплачується другим співвласником, яким є [PERSON], який отримує реальну частку, більше ідеальної становить 11165 грн., (2/100х 558242 грн.), яка повинна бути виплачена першому співвласнику - [PERSON] (а.с. 62-82). З технічного звіту визначення технічного стану будівельних конструкцій спірного житлового будинку вбачається, що виконання перепланування за рахунок переносу дверних прорізів - можливе без змін попередніх розмірів, місця розташування приміщень та несучих конструкцій, яке не порушує несучу здатність будівлі, її просторову жорсткість в цілому та не заперечує БДН В 3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». До початку улаштування додаткових прорізів у стінах необхідно розробити проектне рішення (а.с. 114-120). Згідно з розробленим на замовлення позивачки проектом передбачена можливість розділу спірного житлового будинку окремо на два господаря (а.с.141-146). Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що запропонований варіант поділу спірного житлового будинку та порядок користування, а також порядок користування спірними земельними ділянками відповідає балансу інтересів сторін і обирає саме цей запропонований варіант для вирішення спору. Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок та земельні ділянки необхідно поділити відповідно до варіанту, який запропоновано експертом, відповідно до судової будівельно-технічної експертизи від 26.01.2015 року №125-140 (додаток№2), встановити порядок користування спірними земельними ділянками, відповідно до варіанту, вказаної експертизи (додаток№3). Судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved