Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про звернення стягнення, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № HEH2GA00000014 від 25.07.2006 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 20 000,00 доларів США, строком до 22.07.2010 р. і зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі 12 % річних. Однак, в порушення умов договору [PERSON] зобов'язання не виконував, тому станом на 03.12.2013 р. має заборгованість в розмірі 56191,13 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, банк і відповідач - [PERSON] 26.07.2006 року уклали договір іпотеки, за яким остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 68,0 кв.м., житловою 35,10 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вказане майно належить відповідачу на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу. Однак, умови вищевказаних договорів належним чином не виконуються. На підставі викладеного, Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEH2GA00000014 від 25.07.2006 р., в розмірі 56191,13 долар США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.12.2013 року складає 448.967.13 грн.; звернути стягнення на будинок загальною площею 68.00, житловою площею 35.10, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету Іпотеки (на підставі договору іпотеки № НЕН20А00000014 від 26.07.2006 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; Виселити [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS]; стягнути з Відповідачів судові витрати. Представник позивача, за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення. Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання призначене на 05.06.2014 року не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 25.07.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HEH2GA00000014, відповідно до якого, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 21072,00 доларів США, строком до 22.07.2010 р. при сплаті відсотків у розмірі 12 % річних, за умовами якого позичальник щомісяця, в період сплати з « 20» по « 28» число, повинен надавати Банку кошти у сумі 570,31 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що передбачено п.п. 1.1 вказаного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26.07.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, за умовами п.7 якого, остання передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, житловою площею 35,1 кв.м., загальною площею 68,0 кв.м., який розташований: [ADDRESS], та належить останній на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 17.11.2003 р. за р. № 6692, зареєстрованого Херсонським бюро технічної інвентаризації за № 13893 в книзі 83, за реєстраційним номером 3353248. Станом на 03.12.2013 р. заборгованість за кредитним договором № HEH2GA00000014 від 25.07.2006 року становить - 56191,13 доларів США. Позивач повідомляв [PERSON] та [PERSON] про необхідність повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцяти денний строк з дні отримання вказаної вимоги, і про те, що у разі невиконання цієї вимоги у тридцятиденний строк ПАТ КБ «ПриватБанк» має намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, або звернути стягнення на предмет іпотеки, зазначена вимога від 24.10.2013 р. [PERSON] та [PERSON] була надіслана рекомендованою поштою на адресу: [ADDRESS], про що свідчить реєстр відправки рекомендованих листів. Позивач виконав свої зобов'язання перед [PERSON] та [PERSON] відповідно до укладених договорів; судові витрати в сумі 4012,40 грн. сплачені позивачем. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так відповідно до статей 526,533,536,610,611,1054-1055 ЦК України - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам кредитного договору та договору іпотеки, укладеним між сторонами. Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням предмету продажу, встановленого ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Окрім цього, з огляду на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). За пунктом 43 вказаної Постанови, згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення; при цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved