Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

В березні 2017р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за Угодою б/н від 17 липня 2015р. в розмірі 57191,39 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1600,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка [PERSON] порушила умови договорів: № б/н від 10 вересня 2013р., № KIJOKIOLUO від 21 липня 2006р., № SAMDN51000107338945 від 12 вересня 2013р., і тому 17 липня 2015р. між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт, однак і цей договір відповідачка не виконує не здійснює повернення отриманого кредиту своєчасно, не сплачує кошти (відсотки) за користування ним. В зв'язку із порушенням умов договору, відповідачка повинна сплатити: заборгованість за кредитом - 33159,1 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6457,51 грн., штраф - 4104,82 грн.; 13469,96 грн. - пеня та комісія за користування кредитом. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідачки у повному обсязі, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сторона позивача була повідомлена належним чином. В прохальній частині позову, сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника та сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку за своїм місцем реєстрації, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглядати справу у її відсутність, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 17 липня 2015р. між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого відповідачкою було отримано кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 38086,86 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31 липня 2018р. В порушення своїх зобов'язань та правил відповідачка кредит не повертала у повному обсязі та не проводила оплату відсотків за користування ним. Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 16 лютого 2017р. заборгованість відповідачки по сплаті суми кредитних коштів становить 33159,1 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6457,51грн., штраф - 4104,82 грн.; 13469,96 грн. - пеня та комісія за користування кредитом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 57191,39 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600,0 грн.

Outcome: approved