Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № б/н від 03.07.2015, який складається із заяви позичальника та умов надання банківських послуг і правил користування платіжною карткою, відповідачу [PERSON] надано кредит. Кредитного ліміту встановлено до 10000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Отримавши гроші [PERSON] взяті на себе обов`язки по кредитному договору у повній мірі не виконав, не забезпечив повернення одержаного кредиту та не сплатив відсотки. Станом на 20.09.2020 за ним рахується заборгованість у сумі 24153.87 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 16212.84 грн, заборгованості за простроченими відсотками у сумі 1156.61 грн та заборгованості за простроченими відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 6784.42 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Просить розглядати справу в його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2015 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, на підставі якого відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 03 травня 2018 року розмір кредитного ліміту збільшився до 10000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Згідно з наданим Банком розрахунком у [PERSON] станом наявна заборгованість у розмірі 24153.87 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 16212.84 грн, заборгованості за простроченими відсотками у сумі 1156.61 грн та заборгованості за простроченими відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 6784.42 гривень Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Разом з тим, статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З метою стягнення з відповідача коштів у порядку передбаченому вказаною статтею цивільного кодексу позивач у позовній заяві зазначив, що просить стягнути з [PERSON] заборгованість по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 6784.42 гривень. У позовній заяві не вказано за який період позивач бажає стягнути вказані кошти, яка сума підлягає стягненню з урахуванням встановленого індексу інфляції, з якого індексу інфляції він виходив при проведенні розрахунку та яку суму він просить стягнути в якості трьох процентів річних. Тому підстави вважати, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими - відсутні. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 17369.45 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 2102 грв. Тому

Outcome: partial