Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду із згаданим позовом, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 125771,36 грн. та понесені судові витрати у сумі 2270 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 05.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту №500828175, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 101489,62, а відповідач зобов`язалась в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредит згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач взяті на себе фінансові зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.04.2021 утворилася заборгованість у загальному розмірі 125771,36 грн, яка складається з: 101489,62 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 24349,65 грн - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою суду від 22.06.2021 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Після здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи (а.с.50, 51) ухвалою суду від 25.08.2021 справу прийнято до свого провадження суддею Високих М.С. та призначено розгляд справи по суті. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України судом постановлена ухвала від 26.10.2021 про проведення заочного розгляду даної справи. Представник позивача до суду не прибув, надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника позивача, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, місце та час розгляду справи, зокрема, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом, правом надання відзиву на позов не скористалась. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, зі згоди позивача та його представника, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. 05.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту №500828175, на підставі якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 101489,62 грн на 60 місяців з кінцевим терміном повернення 06.03.2025 зі сплатою 23,00 % річних за користування кредитом (а.с.24). Також, 05.03.2020 сторонами підписано Додаток №1 до Угоди про надання кредиту №500828175, що містить «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Відповідно до якого мається відмітка, що підпис позичальника свідчить про отримання нею всієї інформації про умови кредитування (зворотній бік а.с.25). Крім того, сторонами підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с.25), п.3 якого визначено строк кредитування (60 місяців), пунктом 4 визначено процентну ставку (2% річних). З виписки банку встановлено, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 101489,62 грн (а.с.19). Проте позичальник умови договору не виконує належним чином, у зв`язку з чим станом на 23.04.2021 має заборгованість - 125771,36 грн, яка складається з наступного: 101421,71 грн - заборгованість за кредитом; 24349,65 грн - заборгованість по відсотках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст.ст.626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.ст.525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.549 ЦК України та умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та / або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2270 грн (а.с.1), які є належно підтвердженими.

Outcome: approved