Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» 19.12.2018 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення боргу кредитором спадкодавця, у якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором б/н від 18.07.2006 року у розмірі 8215,95 грн., укладеним між позивачем та [PERSON] , померлим [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що відповідно до договору б/н від 18.07.2006 року [PERSON] отримав кредитні кошти, однак за час життя порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів позивачу. У своєму клопотанні представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] письмово просила розглядати справу без її участі, в задоволенні позову просить відмовити. У відзиві на позов відповідач посилалась на те, що вона в жовтні 2015 року повідомила позивача про смерть [PERSON] . На момент смерті [PERSON] його заборгованість за кредитним договором становила 6300,00 грн., яку відповідач повністю погасила. Відповідач вважає, що позивач пропустив 6-місячний строк пред`явлення своїх вимог до спадкоємців. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 18.07.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] на підставі анкети-заяви б/н було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості, а [PERSON] зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 8-14). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 18). На час смерті позичальник [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка за розрахунком банку складала 8215,95 грн., з яких: 7640,98 грн. - тіло кредиту; 574,97 грн. - відсотки (а.с. 4-7). На час смерті [PERSON] згідно паспорту були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15-17). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на підставі претензії кредитора АТ «Дельта Банк» від 22.12.2015 року відкрито спадкову справу № 859/1015 рік. До зазначеної спадкової справи долучено претензію кредитора - ПАТ КБ «ПриватБанк» від 10.09.2017 року (а.с. 159-204). Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Разом з тим необхідно враховувати наступне. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 08.04.2015 року № 6-33цс15 та від 12.04.2017 року № 6-2962цс16. Зокрема, ст. 1281 ЦК України передбачено пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Частиною 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання строку вимоги. Суд приходить до висновку, що позивачу АТ КБ «ПриватБанк» про смерть [PERSON] стало відомо у жовтні 2015 року, оскільки позивачем до позову додано копію свідоцтва про смерть з відміткою про отримання, датовану жовтнем 2015 року (а.с. 18). Однак, в порушення строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України, позивач звернувся до суду з даним позовом 19.12.2018 року. Частиною 3 статті 1281 ЦК України передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Отже, відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України позивачу було надано право протягом одного року від настання строку вимоги, тобто до листопада 2016 року звернутися до суду з даним позовом до спадкоємців [PERSON] , проте позивач не скористався своїм правом у визначений законом строк. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Тобто позивач пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів вартості майна, одержаного у спадщину відповідачами, в межах якого останні повинні задовольнити вимоги позивача як кредитора спадкодавця. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2019р. № 336/5443/16 (провадження № 61-34319св18). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. З огляду на відсутність підстав для задоволення позову судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed