overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що упродовж останнього часу вони проживають окремо та вона вважає збереження шлюбу з відповідачем недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Позивач підтримала позов і просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки в судове засідання, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 10 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 536 ; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що, по-перше, під час сімейного життя з'ясувалось, що вона і відповідач мають різні погляди на життя, виховання дитини, плани на майбутнє, вони не кохають один одного та не бажають бути разом ; по-друге, з вересня 2013 року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем припинено та вони проживають окремо ; і, по-третє, вона не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження їх шлюбу суперечило б її інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони не заявляли у даній справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Позивачка вказує, що вона перебуває з відповідачем з 12 травня 2012 року у зареєстрованому шлюбі. З відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, та знаходиться на її - позивачки - утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату почуття взаєморозуміння, взаємоповаги, постійні сварки. Різні погляди на обов'язки подружжя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стягнути на її користь сплачені нею судові витрати. Ухвалою суду від 9 квітня 2014 року за заявою позивачки позов залишено без розгляду в частині вимог про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в частині розірвання шлюбу позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 травня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 192, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини у свідоцтві про народження серії [NUMBER] записаний відповідач [PERSON] Сімейне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрату почуття взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки, різні погляди на обов'язки подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила надати дозвіл малолітній дочці [PERSON], [INFO], на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до досягнення дитиною 16 років у її супроводі без згоди батька, а також у супроводі інших осіб, уповноважених на те нею (позивачем). В обґрунтування вимог позивач послалась на ті обставини, що має можливість вивозити дочку за межі України на відпочинок та для оздоровлення, що в свою чергу, матиме неабияке значення для духовного, фізичного та морального розвитку дитини, як то: розширення кругозору малолітньої, ознайомлення з культурою інших народів, вивчення іноземних мов. В свою чергу, відповідач безпідставно не дає своєї згоди на виїзд дитини за кордон, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували таку відмову він не наводить, від зустрічей ухиляється. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що має намір в літній період 2014 року вивезти дочку до Єгипту для оздоровлення та відпочинку. Відповідач не заперечував проти виїзду дитини до цієї країни в зазначений позивачем проміжок часу. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - вважала позов таким, що підлягає задоволенню за умови визначення як строку, на який отримує позивач дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька, так і держави, куди позивач планує вивозити дитину на оздоровлення. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 10 жовтня 2009 року по 19 грудня 2012 року, від шлюбу малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю, спору між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини станом на час постановлення рішення - немає. Позивач має намір в літній період 2014 року виїхати з дочкою за межі України, а саме до Єгипту строком на один місяць для оздоровлення та відпочинку. Відповідач на таке погодився. Будь-яких об'єктивних підстав, пов'язаних з фізичним або психічним розвитком дитини, які б перешкоджали виїзду [PERSON] разом із матір'ю за кордон судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини разом з матір'ю без згоди батька. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30% від усіх видів заробітку до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем майнової допомоги належним чином. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, в той же час змінила позовні вимоги: просила про стягнення аліментів на її користь на утримання сина в розмірі 25% від усіх видів заробітку. Відповідач до суду надав заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивача про стягнення з нього аліментів в розмірі 25% від усіх видів заробітку визнав. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16 лютого 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. Зі змісту ст. 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 10 серпня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вона не працює, оскільки доглядає дитину, будь - яких джерел існування, крім соціальних виплат не має. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання до виповнення дитині трьох років, аліменти в розмірі 1200,00 гривень. Відповідач позов визнав частково посилаючись на те, що ніде не працює, и згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2012 року, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Харківської області (а.с. 8). На даний час позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою ( а.с.9,10). Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, однією з необхідних умов отримання дружиною ( чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він будучи працездатним, не працює без поважних причин, чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову ( ч. 1 ст. 79 СК України). За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів до 400 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з викладених у позові підстав. Відповідач в суді позов визнав частково, заперечивши проти позову в тій частині, що на даний час він взагалі не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 24 березня 2014 року і до повноліття дитини. Задовольняючи вимоги позивача частково та встановлюючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця, суд виходить з того, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, а також з того, що позивачем не надано доказів, не здобуто таких і судом, які б підтвердили те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що через відсутність доходів він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки зазначене не звільняє батька від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, прямо передбаченого статтею 180 Сімейного кодексу України. На підставі ст. ст. 180-184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами 09 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції зареєстрований шлюб, від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійний дохід. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: показами позивача; свідоцтвами про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому у відповідності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи, працюючи у Львівському Регіонально-структурному підрозділі Украерорух, а тому суд не бере до уваги позицію відповідача про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі та визначає їх у частці, а також стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ « Ізюмський тепловозоремонтний завод» про стягнення заборгованості по аліментам посилаючись на те, що рішенням Ізюмського міського суду з [PERSON] стягнуті аліменти на доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] працює у відповідача, аліменти з його заробітної плати в період з липня 2006 року по січень 2014 року утримувались, але з вини відповідача не перераховувались. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті аліментів в сумі 15884,95 гривень та судові витрати. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча і був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 -226 ЦПК України В судовому засіданні встановлено, заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 15884,95 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості ВДВС Ізюмського МРУЮ в Харківській області ( а.с.6-8). Частиною 1 ст. 55 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець має право на пропозицію боржника або стягувача звернути стягнення на майно боржника, що знаходиться в інших осіб, а також на майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. Частиною 4 статті 74 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувану і боржнику. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до до [PERSON] про стягнення моральної шкоди та матеріального збитку, спричиненого смертю потерпілого у ДТП, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в жовтні 2004 року уклала шлюб з відповідачем. Від подружніх стосунків мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач по справі( а.с.3). Із копії довідки про склад сім'ї вбачається, що дитина мешкає разом з матір'ю (а.с.5). Відповідач, [PERSON] , сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією постанови відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції про відрахування із заробітної плати пенсії, стипендії та інших доходів боржника ( а.с.6). Згідно статті 180 СК батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, та не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивача та дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частина заробітку матері, батька, яка буде сплачуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 06 березня 20104 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved