Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

В березні 2018 року кредитна спілка «Сімейна позика» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.05.2017 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового кредиту №335/17-12640/01, відповідно до якого, відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,8 % на рік та 2,6% щомісяця від суми кредиту. Позивач свої зобов'язання виконав, проте відповідач, в супереч умовам договору, своє зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 26741,10 грн., яка складається з: основного боргу (тіло) - 10000,00 грн.; нарахованих відсотків за користування кредитом - 16741,10 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останньої та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового кредиту №335/17-12640/01, відповідно до якого, відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,8 % на рік та 2,6% щомісяця від суми кредиту. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Видатковий касовий ордер №471 від 25.05.2017 р. свідчить, що позивач належним чином виконав взяті на себе за договором зобов'язання та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 10000,00 грн. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.2 договору, строк користування кредитом становить 12 місяців (тобто до 25.05.2018 р., адже кредит фактично було видано відповідачу 25.05.2017 р.). Відповідно до п. 2.4 договору, погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюється згідно з графіком. В п.п. 2.5 та 2.6 договору сторони домовились, що платежі за графіком здійснюються частинами в сумі 1326 грн. не пізніше 25 числа, починаючи з наступного місяця після надання кредиту. Остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 25.05.2018 р. Відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 26741,10 грн., яка складається з: основного боргу (тіло) - 10000,00 грн.; нарахованих відсотків за користування кредитом - 16741,10 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушила умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved