Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Старосинявської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 16 липня 2011 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2011 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Пилява Старосинявського району, яке належало померлому [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0176064 виданого 03 вересня 1996 року Старосинявською державною адміністрацією. Вона, як дочка, є спадкоємицею першої черги по закону, інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки похоронивши батька не мала можливості звернутися до нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав через матеріальні труднощі та стан здоровя. Батько тривалий час хворів, потребував постійного лікування та догляду, довгий час за станом здоровя та похилий вік не міг обходитися без сторонньої допомоги. Витратившись на лікування батька та його поховання, не мала достатніх коштів для оформлення своїх спадкових прав.Після смерті батька вступила в управління спадковим майном. При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, просить визначити її додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача Старосинявської селищної ради направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер 16 липня 2011 року в с. Олексіївка Старосинявського району, про що зроблено відповідний актовий запис за № 26, згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 165121, виданого Виконавчим комітетом Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області 20 липня 2011 року. Позивачка [PERSON] [INFO], являється дочкою померлого [PERSON], в звязку з одруженням змінила прізвище з «Дідух» на «Євдощук», що підтверджується даними її свідоцтва про народження серії ІІІ-БВ № 322457, виданого Немеренецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 29 січня 1992 року, та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ № 180890, повторно виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 23 лютого 2018 року. Батьки позивачки перебували в фактичних шлюбних відносинах, то дошлюбне прізвище позивачки відповідно по її матері було [PERSON], але в вище зазначеному свідоцтві про народження батьком вказаний померлий [PERSON]. Відповідно довідки №1218 від 14.12.2017 року виданої виконавчим комітетом Старосинявської селищної ради про те, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою [INFO]. За цією адресою, згідно даної довідки, були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] - [INFO], яка померла 26.08.2011 року та [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] надала суду копію свідоцтва про народження її брата [PERSON], серія VI-УР №892357 виданого 06 грудня 1963 року Немиринецькою сільською радою Староконстянтинівського району Хмельницької області, де відомості про батька відсутні, а матірю вказана, як відповідно і свідоцтва позивачки (свідоцтво про народження серії ІІІ-БВ № 322457, виданого Немеренецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 29 січня 1992 року) [PERSON]. Згідно повідомлення державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори [PERSON] від 17 серпня 2018 року № 928/01-16/18 спадкова справа до майна померлого 16 липня 2011 року [PERSON] не відкривалася, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53008016 від 17 серпня 2018 року. Листом - відмовою державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори [PERSON] від 16 липня 2016 року № 1090/01-16 позивачці рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом щодо майна після смерті [PERSON], який помер 16 липня 2011 року, або для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Старокостянтинівському районі Хмельницької області (адреса: м. Старокостянтинів, провулок Подільський,2) повернути позивачу [PERSON] (місце проживання: [INFO]), судовий збір в сумі 704,80 грн. сплачений при подачі позову до суду згідно квитанції №111 ТВБВ ТВБВ 94 від 26 лютого 2018 року. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, враховуючи те, що позов визнається відповідачем ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved