Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

АТ «УкрСиббанк» в травні 2021 року звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 13.02.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір № 96185881000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, а відповідач зобов`язався повертати наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 13-го числа, щомісячно ануїтет них платежів за квітень 2020 року, травень 2020 року у розмірі 2 861,00 грн. переноситься на березень 2025 року, квітень 2025 року в розмірі 5 605,17 грн. та додаткової угоди від 11.08.2020 року сторони погодилися, що наступний ануїтет ний платіж за серпень 2020 року у розмірі 2 861,00 грн. переноситься на травень 2025 року в розмірі 5 590,76 грн., відповідно з чим збільшується строк кредитування (п. 1, 2, 3 додаткової угоди). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 67% річних. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту протягом тривалого часу, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направляв відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та у разі не погашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту, однак відповідач у встановлений строк вимогу не виконала, заборгованість у повному обсязі не погасила. Станом на 13.05.2021 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів по сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 61 670,88 грн., з яких: 44 343,99 грн. - заборгованість за кредитом, 16 840,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 486,83 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути дану суму. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом встановлено, що 13.02.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір № 96185881000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, а відповідач зобов`язався повертати наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 13-го числа, щомісячно ануїтет них платежів за квітень 2020 року, травень 2020 року у розмірі 2 861,00 грн. переноситься на березень 2025 року, квітень 2025 року в розмірі 5 605,17 грн. та додаткової угоди від 11.08.2020 року сторони погодилися, що наступний ануїтет ний платіж за серпень 2020 року у розмірі 2 861,00 грн. переноситься на травень 2025 року в розмірі 5 590,76 грн., відповідно з чим збільшується строк кредитування (п. 1, 2, 3 додаткової угоди). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 67% річних. Однак, з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, між сторонами виник спір. Згідно положень статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту протягом тривалого часу, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направляв відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та у разі не погашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту, однак відповідач у встановлений строк вимогу не виконала, заборгованість у повному обсязі не погасила. Станом на 13.05.2021 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів по сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 61 670,88 грн., з яких: 44 343,99 грн. - заборгованість за кредитом, 16 840,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 486,83 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін. Враховуючи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати повернення грошових сум, які він зобов`язався повернути за укладеним Договором про надання споживчого кредиту, а саме заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України). При цьому, суд враховує, що при здійсненні нарахувань позивач врахував положення п. 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно існує порушення виконання зобов`язань, право позивача порушене, у зв`язку з чим банк використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України право про дострокове повернення кредиту, а тому заборгованість в розмірі 61 670,88 грн. підлягає стягненню з відповідача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved