Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» 14.07.2020 року, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу у розмірі 13 356.29 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.01.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено заяву про приєднання №729327 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно зазначеної заяви банк встановив клієнту кредит в межах максимального параметру кредитування у сумі 30 000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та надав кредитні кошти. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання в частині повернення суми кредиту виникла заборгованість, розмір якої станом на 14.05.2020 складає 13 356.29 грн., з яких: 9 815.83 - сума основної заборгованості по кредиту, 2 848.86 грн. - сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом; 10.00 грн. - комісія;409.41 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 154.10 - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 80.61 грн. - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 37.48 грн. - розмір витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), яку позивач просить стягнути з відповідача та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 28 липня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 листопада 2020 року. У судове засідання 26 листопада 2020 року сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином.Представником позивача подано заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» такими, що підлягають задоволенню, на підставі наступного. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.01.2018 року [PERSON] підписано заяву про приєднання №729327 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та Паспорт споживчого кредиту, з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. Підписанням Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач ініціював та погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладенням між ним та банком кредитний договір. Згідно п. 6.3. Заяви встановлений бажаний розмір кредиту - 10 000,00 грн., максимальний розмір кредиту - 30 000,00 грн., строк кредитування - 37 місяців з можливістю подовження на той самий строк. Згідно п. 6.9. Заяви датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником банку; датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання позичальником кредитного ліміту (кредитних коштів). Відповідно до п. 6.6.1 процентна ставка складає 27% річних за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача. Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач зазначив, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 14.05.2020 складає 13 356.29 грн., з яких: 9 815.83 - сума основної заборгованості по кредиту, 2 848.86 грн. - сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом; 10.00 грн. - комісія;409.41 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 154.10 - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 80.61 грн. - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 37.48 грн. - розмір витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Як зазначив представник позивача, банком в повному обсязі виконано взяті на себе обов`язки в частині надання кредитних коштів відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку. Доказів протилежного до матеріалів справи не надано. Разом з тим, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе обов`язків з повернення кредитних коштів виникла прострочена заборгованість по кредиту. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суду надано докази наявності заборгованості за кредитом в розмірі 13 356.29 грн. Враховуючи відсутність доказів щодо погашення відповідачем кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості в заявленому розмірі. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Вирішуючи питання щодо розподіл судових витрат, судом встановлено, що за платіжним дорученням № 9532419816 від 13.07.2020 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102.00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2102.00 грн.

Outcome: approved