Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 25 000 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Посилається на те, що з відповідачем має доньку, яка проживає з нею, матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надає. Зазначає, що відповідач працює моряком на посаді 2-го офіцеру та отримує зарплатню 5 000 доларів США. Крім того, у відповідача у власності знаходиться нерухомість та автомобіль. Зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е . У зв`язку із відстороненням від здійснення правосуддя судді Дорошинської В.Е. , на підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020 року, матеріали цивільної справи 20.03.2020 року передані на розгляд судді Зуб І.Ю. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Зазначила, що відповідач працює моряком, тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 25 000 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена в протокол судового засідання. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про шлюб виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 27.06.2014 року, серія [NUMBER] . Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 12.02.2015 року. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Також у ст. 182 ч. 2 СК України зазначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З довідки Квартального комітету №18 Дніпровського району м. Херсона № 14 від 21.05.2020 року вбачається, що дитина зареєстрована за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] . У довідці з Антонівського ясла - садка № 26, що підписано вихователем, від 25.05.2020 року, вбачається, що до дитячого садка приводить та забирає доньку [PERSON] її мати - [PERSON] , батько - [PERSON] буває дуже рідко. Таким чином встановлено, що дитина проживає разом із позивачем. Згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто. Позивачем додано до матеріалів позову копію договору MNC-41-030F1 від 13.03.2018 року, укладеного між [PERSON] - моряком та Компанією. Наведений доказ відноситься до 2018 року та не вказує на той факт, що на день звернення до суду із позовом відповідач є працевлаштованим. З копії договору купівлі-продажу від 25.02.2015 року вбачається, що сторони є власниками житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до договору, зазначене, нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності у рівних частках. Доказів наявності у власності відповідача автомобіля позивачем не надано. Позивачем надано до суду копію сторінки акту оцінки потреб сім`ї/особи, суд не приймає до уваги даний доказ, оскільки він є недопустимим, неможливо встановити ким він складений, він не містить ознак офіційного документа, має вигляд бланку із заповненими графами, без підпису. За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності доходів відповідача, які б давали можливість стягнути з нього на утримання дитини аліменти в розмірі 25000грн. 00коп. щомісячно позивачем не надано. Враховуючи вік дитини, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у мінімально рекомендованому розмірі, а саме: в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум дітей віком до 6 років, з 1 січня 2020 року становить 1779 гривень. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1779грн. 00 коп. щомісячно з індексацією, відповідно до вимог закону. Відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи дату подання позову, аліменти підлягають стягненню з 21.03.2019 року. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80коп.

Outcome: partial