Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 01 січня 2013 року на 33/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, буд. 15, що розташований на земельній ділянці площею 1181 кв.м. В травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на частину домоволодіння та частину квартири в порядку спадкування за законом, який в березні 2014 року був уточнений правонаступником померлої 11 червня 2013 року [PERSON], та просила, визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом та заповітом (спадкова трансмісія) після смерті брата [PERSON], померлого 01 січня 2013 року та матері [PERSON], померлої 11 червня 2013 року на 11/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, буд. 15, що розташований на земельній ділянці площею 1181 кв.м. та 1/32 частини квартири [ADDRESS], житловою площею 25,4 кв.м., загальною площею 48,7 кв.м. Адвокат позивачки за основним позовом та відповідачки за зустрічним [PERSON] [PERSON] в останнє судове засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Вказав, що позовні вимоги за зустрічним позовом визнає. Адвокат позивачки за зустрічним позовом та відповідачки за основним [PERSON] [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Позовні вимоги за основним позовом визнала. Третя особа за основним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує. Третя особа за основним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує. Представник Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори надав суду лист в якому просив розглядати справу без присутності представника нотаріальної контори. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ознайомившись з матеріалами спадкових справ № 352/91 та № 366/2013, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що 07 лютого 1991 року помер [PERSON] (а.с.12), який за часи свого життя 20 липня 1990 року склав заповіт (а.с.16), посвідчений державним нотаріусом Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 21 на імя [PERSON]. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується довідкою з Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з доданою заявою від імені [PERSON] про прийняття спадщини від 06.08.1991 року ( а.с.188,189). 01 січня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується актовим записом № 19 від 08 січня 2013 року в свідоцтві про смерть серії 1-КИ № 485282 виданому Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 11/25 частин домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, 15 та 1/4 частина квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Малишева, 12/18, що належала померлому на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 24.12.2007 року, виданого ВАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», загальною площею 48,7 кв.м. та житловою площею 25,4 кв.м. Спадкоємцями за законом першої черги в силу ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та доньки - [PERSON], [PERSON], які постійно проживали разом з спадкоємцем (а.с.17), [PERSON] мати спадкодавця. У встановлений законом строк мати спадкодавця [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 15 січня 2013 року, однак у звязку з тим, що [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька, [PERSON] не отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. 11 червня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої її дочка [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.113). За часи свого життя [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, всі її права та обовязки, вона заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.114). 23 січня 2014 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, 15 (а.с.186), яке належало [PERSON], на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 1982 року, та зареєстрованого у КП Дніпропетровське районне БТІ за реєстровим № 2930-21, від 18.02.1984 року. Вищевказане свідоцтво зареєстровано в Дніпропетровському Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за № 274716012214 від 23.01.2014 року. Встановлено, що 11/25 частин домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, 15 належало на праві власності [PERSON], на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 1982 року, та зареєстрованого у КП Дніпропетровське районне БТІ за реєстровим № 2930-21, від 18.02.1984 року. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 1181 кв.м., та складається з житлового будинку літ. А-1, з сінями літ. а, а1, загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараїв літери В, Е, З, вбиралень літери Г, Ж, погрібу літ. Д, колодязя літ. К, огородження №1-2, воріт № 3, хвіртки № 5 мощення № 4. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] фактично і юридично прийняв спадщину після смерті батька, але не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом і не зареєстрував своє право власності на зазначену частину домоволодіння у КП ДМБТІ. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за життя склав заповіт, згідно якого належну йому 1/4 частину квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Малишева, 12/18, заповів своїй дружині - [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, у звязку зі смертю [PERSON], [PERSON] як спадкоємець після смерті матері, має право на спадкування на ту частину спадщини після смерті брата, яку прийняла її мати. Тому, спадщина, на яку має право спадкувати [PERSON] після смерті брата та матері складається з 11/25 : 4 = 11/100 частин домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, будинок № 15 за законом; та на 1/4 : 4 : 2 = 1/32 частина квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно до п. 24 Постанови Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Оскільки встановлено неможливість оформлення [PERSON] та [PERSON] спадкових прав у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за основним та за зустрічним позовами. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 01 січня 2013 року на 33/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, буд. 15, та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом та заповітом (спадкова трансмісія) після смерті брата [PERSON], померлого 01 січня 2013 року та матері [PERSON], померлої 11 червня 2013 року на 11/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Горького, буд. 15, та 1/32 частини квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного, на підставі ст. 273, 534, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved