Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

АТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2018 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено договір № 129-608-850-2-18-Г. За умовами Договору, Банк надав відповідачу кредит у розмірі 21551,72 грн. Процентна ставка за користування кредитом визначена сторонами в розмірі 39,00 % річних, а з 03.01.2019 року процентна ставка була встановлена в розмірі 0,1% річних. Відповідач в порушення умов укладеного договору свої договірні зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з цим у нього перед Банком утворилась заборгованість, яка станом на 14.03.2019 року складає 34145,44 грн. з яких: 21551,72 грн. - сума залишку заборгованості за кредитом, 2895,45 грн. - сума процентів за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року, 9698,27 грн. - сума штрафу. За таких обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку суму заборгованості у розмірі 34145,44 грн. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 27.11.20 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 15.08.2018 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено договір № 129-608-850-2-18-Г. За умовами Договору, Банк надав відповідачу кредит у розмірі 21551,72 грн. Процентна ставка за користування кредитом визначена сторонами в розмірі 39,00 % річних, а з 03.01.2019 року процентна ставка була встановлена в розмірі 0,1% річних. Факт належного виконання умов кредитного зобов`язання зі сторони Банку підтверджено заявою про видачу готівки № TR.1818536.1674.46 від 15.08.2018 року. Відповідач в порушення умов укладеного договору свої договірні зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з цим у нього перед Банком утворилась заборгованість, яка станом на 14.03.2019 року складає 34145,44 грн. з яких: 21551,72 грн. - сума залишку заборгованості за кредитом, 2895,45 грн. - сума процентів за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року, 9698,27 грн. - сума штрафу. Причиною спору між сторонами на думку позивача, стала відмова відповідача в добровільному порядку виконати умови договору. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, умовами кредитного договору. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання за договором, відповідач же погашення заборгованості належним чином не здійснював. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved