Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 січня 2009 року АТ КБ «Приватбанк» уклало з ним договір, яким надало кредитні кошти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом із запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку, Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 13 січня 2021 року має заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 14942,62 грн та за простроченими відсотками у розмірі 3985,04 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплачує борг, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Згідно з п. 1 Статуту АТ КБ «Приватбанк» рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Як встановлено з оглянутої судом заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 13 січня 2008 року [PERSON] оформив в АТ КБ «Приватбанк» договір та отримав кредитну картку. Відповідно до довідки про умови кредитування, які містять підпис [PERSON] , споживчий кредит було надано у вигляді відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Базова відсоткова ставка за користування кредитом становить 2,5 % на місяць, але протягом 55 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних. Щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, який відповідач зобов`язався сплачувати до 25 числа місяця, наступного за звітним. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується також випискою по особовому рахунку відповідача. Згідно наданого суду розрахунку позивач станом на 13 січня 2021 року нарахував [PERSON] 14942,42 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 3985,04 грн за простроченими процентами. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позиція суду щодо заявлених вимог. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не були повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами, позивачем також підтверджено порядок і розмір нарахування відсотків, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і в цій частині. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved