Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» /далі АТ «Райффайзен Банк Аваль»/, звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 листопада 2018 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір №014/380805/82/477344, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит на дату укладення договору в розмірі 68212,07 грн строком до 02.11.2024 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі за період з 02 листопада 2018 року по 02 грудня 2018 року - 0,01% річних, з 03 грудня 2018 року 42,9 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати кредиту. 26 квітня 2019 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду №014/380805/82/477344/81-1/31023, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження позичальника, Графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено в новій редакції в Додатках №№1 і 2. Станом на 28 грудня 2019 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 86528 грн 02 коп., з яких: 76389 грн 95 коп. заборгованість за кредитом; 10138 грн 07 коп. заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 02.11.2018 року в розмірі 86528 грн 02 коп. та судові витрати. Відповідно до поданих суду заяв представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.71). Відповідач у наданий судом строк та станом на 10.09.2020 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 02 листопада 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/380805/82/477344, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 68212,07 грн. строком до 02.11.2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі за період з 02 листопада 2018 року по 02 грудня 2018 року -0,01% річних, з 03 грудня 2018 року 42,9 % річних. 26 квітня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №014/380805/82/477344/81-1/31023 з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим Додатки №№1 і 2 викладено в новій редакції (а.с.12-17). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 28 грудня 2019 року становить 86528 грн 02 коп., з яких: 76389 грн 95 коп. заборгованість за кредитом; 10138 грн 07 коп. заборгованість за відсотками (а.с.5) 20 грудня 2019 року Банк надіслав на адресу позичальника [PERSON] вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за змістом якої вбачається, що [PERSON] припинив належним чином виконувати зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого мається заборгованість у розмірі 76389,95 грн заборгованості по сумі кредиту та 7623,99 грн заборгованості за процентами. Зазначена сума визначена станом на 30.11.2019 року і буде збільшена відповідно до умов кредитного договору на дату фактичного погашення (а.с.18). Відповідно до п. 3.2 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 02.11.2018 Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання Кредиту у визначенні підпунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору дату. Відповідно до підпункту 1.1.4. пункту 1.1. Договору дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 02 числа кожного календарного місяця згідно Графіка (а.с.6-8). Позичальник [PERSON] засвідчив та гарантував, що він має відповідний фінансовий стан володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідних для вчасного виконання ним визначених заявою зобов`язань, не існує і йому невідомі обставин, які можуть негативним чином вплинути на виконання ним визначених заявою зобов`язань або про будь які інші поточні або майбутні зобов`язання, які можуть мати пріоритет над виконанням визначених заявою зобов`язань. (п. 6.1.1. Кредитного договору). Таким чином, з укладенням кредитного договору, у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. Однак, вимоги кредитора не були виконані, заборгованість не погашена. При вирішенні спору суд виходить з вимог ст. 509 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.,ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач неналежним чином виконував договірні зобов`язання. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав відзиву на позов та доказів того, що він договір не укладав, не отримував кредитний ліміт на платіжну картку, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувався вказаними коштами, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором, тобто використовував їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знав, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 02 листопада 2018 року у розмірі 86528 грн 02\~ коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 533, 549, 551, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved