Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 25 жовтня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейні відносини фактично припинені в червні 2013 року. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але недостатньо, тому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття у розмірі по 12 частини з усіх видів доходу відповідача. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 19 листопада 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. З [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 12 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. З вказаним рішенням суду не погодився відповідач [PERSON] та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалити нове рішення про стягнення аліментів в розмірі 13 частини. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не розглянуто вимогу позивачки про негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць, його заперечення проти позову судом не було взято до уваги, а саме: його заробітна плата складає 5294,62 грн., інших доходів він не має, в добровільному порядку сплачує позивачці щомісячно 1500 грн. на утримання дітей, займається вихованням дітей, несе додаткові витрати на дітей, позивачка працює та отримує заробітну плату, також, суд у рішенні зазначає наявність лише однієї дитини замість двох. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору, в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні апеляційної інстанції просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після припинення шлюбних відносин мешкають з матір'ю. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у відповідності до вимог ст. 181 СК України у частці від доходу батька в розмірі 12 частки на дітей щомісяця до досягнення ними повноліття. Проте повністю з таким висновком суду погодитись не можна. Суд правильно виходив з вимог закону про те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, встановлюючи розмір аліментів 12 частку від доходу батька на двох дітей, суд не врахував положення ст. 180 СК України, якою обов'язок по утриманню дитини також покладений і на матір, та вимоги ст. 182 СК України, що відповідач працює на шахті, його заробіток складає 5189,11 грн., про наявність інших доходів позивачка суду доказів не надала, відповідач проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, та допомагає їм матеріально, Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо визначення розміру аліментів, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував обставини справи в повному обсязі та не достатньо врахував матеріальний стан платника аліментів, його тяжку працю. За таких обставин, з урахуванням вимог закону, встановлених в судовому засіданні обставин, доводів апеляційної скарги відповідача, апеляційний суд вважає можливим змінити рішення суду та зменшити розмір стягнутих аліментів на користь позивачки на утримання двох дітей до 1/3 частки доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial