Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

В березні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Північного комерційного макрорегіону (м. Київ) Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачі не виконують умови кредитного договору № 030\\715042-КR від 01. 09. 2008 року, внаслідок чого станом на 01. 03. 2012 року утворилась заборгованість в сумі 50\~285,28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01. 03. 2012 року складає 401\~613 грн. 41 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Заочним рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 27. 09. 2012 року задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Північного комерційного макрорегіону (м. Київ) Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 10. 09. 2014 року, заочне рішення Соломянського районного суду м. Києва від 27. 09. 2012 року скасовано. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Північного комерційного макрорегіону (м. Київ) Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання свого представника не направили, надавши до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просили суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 14. 04. 2015 року в сумі 1\~617\~616 грн. 05 коп. Також представником позивача заздалегідь було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій представник зазначив, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та просить суд позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, своїх представників до суду не направили, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01. 09. 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір 030\\715042-КR на купівлю автотранспортних засобів, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 39\~079,00 доларів США, зі сплатою 7,90 % річних, строком до 31. 08. 2015 року (а.с. 6-12). Відповідно до п. 2.4.1. кредитного договору, сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту на рахунок банку не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Згідно п. 3.3.9. кредитного договору, позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний день його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. кредитного договору. Також встановлено, що 01. 09. 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 030\\715047-РО (а.с. 17-20). Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель зобовязався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту на купівлю транспортних засобів № 030\\715042-КR від 01. 09. 2008 року. Встановлено, що [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 14. 04. 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 1\~617\~616 грн. 05 коп., яка не погашена відповідачами. На підтвердження заборгованості позичальника позивачем було надано до суду розрахунок заборгованості по кредитному договору № 030\\715042-КR, який містититься в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вбачається, що в порушення взятих на себе за кредитним договором зобовязань позичальник грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту сплачує не в повному обсязі та не своєчасно, в результаті чого станом на 14. 04. 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 1\~617\~616 грн. 05 коп., яка підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник та поручитель не виконали свої зобовязання перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в звязку з чим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3219 грн.

Outcome: approved