Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В березні 2015 року прокурор звернувся в суд до відповідача із даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської області державної адміністрації кошти, витрачені Миколаївською обласною дитячою лікарнею на лікування потерпілої від злочину [PERSON], в сумі - 2 056.41 гривень та судову витрати. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що [PERSON], [INFO], є неповнолітньою особою, і навчається на 2 курсі Державного навчального закладу Вище професійні училище № 7 м. Миколаєва, не працює та не має власного майна, і проживає разом із матір'ю [PERSON]. 16.09.2014 року [PERSON], знаходячись разом з потерпілою [PERSON], біля будинку № 13 по пр. Корабелів у м. Миколаєві, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдала останній декілька ударів кулаком по тулубу та голові, внаслідок чого потерпіла одержала струс головного мозку, забиття м'яких тканин обличчя, забиття нирок, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку з діями [PERSON], потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо травматологічному відділені Миколаївської обласної дитячої лікарні з 19.09.2014 року по 26.09.2014 року. Згідно з довідкою бухгалтерії МОДЛ, вартість стаціонарного лікування потерпілої склала 2 056,41 грн. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.02.2015 року [PERSON] була звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі статей 47,105 КПК України, у зв'язку із її передачею під нагляд педагогічному колективу строком на 1 рік. Через те, що відповідач добровільно не бажає відшкодовувати кошти на стаціонарне лікування [PERSON] прокурор звернувся до суду із даним позовом. Прокурор в судовому засіданні вимоги викладені у позові підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, був належним чином та своєчасно повідомлений, заяв від нього не надходило, причина його не явки суду не відома. Відповідач також у судове засідання не зявилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання. про що свідчать повідомлення про одержання судових повісток, будь яких заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення прокурора та дослідивши надані письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. ч.3 ст.1206 ЦК України передбачає, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до статті 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є неповнолітньою особою, і 16.09.2014 року знаходячись разом з потерпілою [PERSON], біля будинку № 13 по пр. Корабелів у м. Миколаєві, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, [PERSON] умисно завдала [PERSON] декілька ударів кулаком по тулубу та голові, внаслідок чого остання отримала струс головного мозку, забиття м'яких тканин обличчя, забиття нирок, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку з діями [PERSON], потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо травматологічному відділені Миколаївської обласної дитячої лікарні з 19.09.2014 року по 26.09.2014 року. Згідно з довідкою бухгалтерії МОДЛ, вартість стаціонарного лікування потерпілої склала - 2 056.41 грн. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.02.2015 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі статей 47,105 КПК України у зв'язку з передачею останньої під нагляд педагогічному колективу строком на 1 рік. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне порушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської області державної адміністрації кошти кошти, витрачені Миколаївською обласною дитячою лікарнею на лікування потерпілої від злочину [PERSON], в сумі 2 056,41 гривень. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved