Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 22 березня 2011 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок. Відповідач, підписуючи анкету-заяву підтвердила свою згоду на те, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 22 березня 2011 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладом розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена».На підставі цього, банком було відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 6400 грн.Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. Вказувало, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п.2.1.1.2.12, в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01 березня 2019 року, сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% для картки «Універсальна»; 84 % для картки «Універсальна ґолд». У зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, станом на 23 червня 2020 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 11 694,37 грн. з яких 8293,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3400,86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.Посилаючись на вказані обставин, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати в розмірі 2102 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2020 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. За відсутності відзиву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 22.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Банком також надано до позовної заяви Довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 22 березня 2011 року. У вказаній довідці зазначено, базову процентну ставку, розмір пені, штрафів, щомісячного платежу тощо. Відповідно до укладеного договору банк надав відповідачу [PERSON] 22.03.2011 року платіжну картку № [NUMBER] строком дії 01/15, 21.07.2014 року платіжну картку [NUMBER] строком дії 07/18, 14.01.2016 р. платіжну картку № [NUMBER] строком дії 07/18, 09.10.2014 р. платіжну картку № [NUMBER] строком дії до 09/18, 23.01.2015 р платіжну картку № [NUMBER] строком дії до 09/18, 27.03.2019 р. платіжну картку № [NUMBER] строком дії до 02/23. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я [PERSON] .. 22 березня 2011 року їй було збільшено кредитний ліміт до 6400 грн. Факт отримання вказаних платіжних карток свідчить надана Банком виписка по рахунку клієнта, з якої вбачається, що [PERSON] користувалася вказаними картками, зокрема, знімала кошти у банкоматі, користувалася терміналом, сплачувала за товари в торговій мережі. Виписка по картковому рахунку [PERSON] відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх дебетних та кредитних платежів по платіжних картках в період їх дії. За розрахунком позивача станом на 23 червня 2020 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 11 694,37 грн. з яких 8293,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3400,86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками . Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором , посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частину спірного договору, а також довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду». Зазначена довідка підписана відповідачем. Указана довідка визначає, зокрема, ставки процентів за користування кредитом (36 % річних), пені, а також штрафів. Підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», яка є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. На підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем Договору №б/н від 22.03.2011 року виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуто, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з [PERSON] не повернутих кредитних коштів в сумі 8293,51 грн. та 3400,86 грн. процентів. У відповідності до п. 3.ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved