Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ «[PERSON] Аваль» звернулось до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про зняття арешту з майна, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 29.05.2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1129/82/42469 за яким останній отримав кредит в сумі 80000 доларів США. Даний кредитний договір забезпечувався іпотекою нерухомого майна, а саме, житловим будинком та земельною ділянкою на якій він розташований по вул.Самійла Величка, 8 в м.Ковелі, наданими майновими поручителями [PERSON] та [PERSON] У зв»язку із наявністю у [PERSON] заборгованості, за рішенням суду від 30.11.2009 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Постановою державного виконавця від 22.01.2010 року було відкрито виконавче провадження про примусове виконання вищезгаданого рішення суду, і такі виконавчі провадження неодноразово відкривались державним виконавцем в ході їх виконання і під час здійснення кожного із них були накладені арешти на майно. Виконавчі документи останнього виконавчого провадження були повернуті стягувачу 29.07.2016 року у зв»язку із тим, що виконавча служба не може здійснити примусову реалізацію майна через наявність мораторію на вчинення відповідних дій згідно із ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України». Позивач вказує, що на даний час між банком та майновими поручителями досягнута домовленість щодо добровільного врегулювання, однак наявність арештів державної виконавчої служби перешкоджає реалізації майна, а тому за вказаних обставин банк змушений звертатись до суду та просить зняти арешти із нерухомого майна. Ухвалою судді від 15 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.02.2019 року. Одночасно, відповідачам було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було. \~ \~ \~ \~У підготовче засідання представник позивача АТ «[PERSON] Аваль» не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з»явились, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги банку визнають повністю та просять задовольнити даний позов з метою проведення добровільного врегулювання заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~Представник третьої\~особи- Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області у підготовче засідання не з»явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. У відповідності\~до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що 29.05.2008 року між АТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1129/82/42469, за яким останній отримав кредит в сумі 80000 доларів США. Даний кредитний договір забезпечувався іпотекою нерухомого майна, а саме, житловим будинком та земельною ділянкою, на якій він розташований по вул.Самійла Величка, 8 в м.Ковелі, наданими майновими поручителями [PERSON] та [PERSON]Б, - що підтверджується договором іпотеки від 29.05.2008 року укладеним між АТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] і [PERSON]Б (а.с.4-8). У зв»язку із наявністю у [PERSON] заборгованості, за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.11.2009 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки та на підставі вказаного рішення було видано судом 28.12.2009 року виконавчі листи, які згодом стягувачем було скеровано Ковельського МРВ ДВС для примусового виконання (а.с.10-11). Згідно з\~інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, на житловий будинок з господарськими будівлями, гаражем та земельною ділянкою, на якій вони розташовані по вул.Самійла Величка, 8 в м.Ковелі накладено арешти (а.с.15-19). \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації про виконавчі провадження №49856993 та №49856014 виконавчі документи були повернуті стягувачеві у зв»язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника (ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України») (а.с.11-14).\~ Судом також установлено, що сума заборгованості за кредитним договором №014/1129/82/42469 укладеним між АТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] за рішенням суду від 30.11.2009 року у справі №2-1151/2009 року становить 858603,14 гривень, - що стверджується виконавчими листами (а.с.9-10). Із позовної заяви убачається, що на даний час\~заборгованість за кредитними зобов»язаннями становить 139259,57 доларів США (а.с.3). Відповідно до висновку №55-Н про вартість нерухомого майна від 01.02.2019 року та висновку №610219 з експертної грошової оцінки земельної ділянки від 01.02.2019 року вартість об»єктів оцінки складає: житлового будинку з господарськими будівлями та гаражем, що занходяться по вул.Самійла Вечка, 8 в м.Ковелі становить 489583 гривень, а земельної ділянки, загальною площею 0,0590 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0710400000:15:005:0044, що знаходиться за тією ж адресою становить 65225 гривень. Проаналізувавши зазначені висновки про вартість нерухомого майна судом було установлено, що сума заборгованості за кредитними зобов»язаннями значно перевищує вартість заставного майна. У відповідності до ч.5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Зі змісту ч.1 ст.589 ЦК України\~слідує, що у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Право застави виникає з моменту укладення договору застави (\~ст.585 ЦК України\~та\~ст. 16 Закону України «Про заставу») Порядок накладення арешту на заставне майно та право заставодержателя на звернення до суду передбачено спеціальним правилом\~статті 54 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження»\~та згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої\~наказом міністерства юстиції України № 512/5від 02.04.2012року\~для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладання державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувача, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Згідно\~ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно абзацом 2. п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна, відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, мас бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved