Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Борзнянська районна державна адміністрація звернулась до суду в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які в силу свого віку не в змозі самостійно захистити свої права, з позовом до матері вказаних дітей - [PERSON], в якому просить суд винести рішення про позбавлення останньої батьківських прав щодо вказаних її дітей, а також про стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) на їх утримання з неї, як з матері дітей. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що протягом останніх приблизно трьох років уповноваженими особами: працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комарівської та Плисківської сільських рад, з [PERSON] постійно проводилась роз'яснювальна робота стосовно здійснення нею конкретних дій, спрямованих на належне утримання та виховання нею її дітей, але вона не реагувала на всі поради та зауваження. Протягом 2014 року громадянка [PERSON] 5 разів притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, відповідальність за що передбачена ст. 184 КУпАП. Водночас вона піддавалась стягненням за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.178 КУпАП (за вживання алкогольних напоїв), і перебуває під слідством у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України. За місцем проживання вона має негативні характеристики, оскільки ніде не працює, систематично зловживає алкогольними напоями. Як мати вона вихованню дітей не приділяє належної уваги, діти завжди брудні й часто не забезпечені продуктами харчування, незважаючи на систематичну соціальну грошову допомогу. Малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на обліку у службі у справах дітей Борзнянської райдержадміністрації з липня 2013 року, у зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Також родина [PERSON] (діти мають різних батьків, і ніхто з них спільно з сім'єю не проживає) внесена до облікової бази даних щодо сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах, та перебуває під соціальним супроводом в Борзнянському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст.135 ч.1 Сімейного кодексу України. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст.135 ч.1 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] на підставі заяви матері, починаючи з 24.09.2013 року і по даний час, знаходиться на повному державному утриманні в Комунальному закладі медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Відповідно до акту від 12.11.2014 року № 02-09/1188, за час перебування дитини у закладі, мати дитини - [PERSON] не виявляла бажання забрати дитину, жодного разу її не відвідала, не телефонувала їй, листів не надсилала, життям та здоров'ям дитини не цікавилась, не приймала жодної участі у вихованні та утриманні своєї дочки. Новонародженого [INFO] року [PERSON] [PERSON] покинула в пологовому відділенні Борзнянської ЦРЛ, про що свідчить акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. На даний час мати дитину не забрала, і вона залишена в дитячому відділенні Борзнянської ЦРЛ. Малолітня [PERSON] постійно проживає та навчається в Комарівській ЗОШ-інтернаті І-ІІ ступенів. Працівниками служби у справах дітей 05.01.2014 року під час відвідування сім`ї [PERSON] було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вдома були відсутні, й перебували в будинку їх тітки - [PERSON]. В цьому будинку було холодно, продукти харчування були відсутні, діти кашляли. Особисто [PERSON] знаходилась у пологовому будинку. З метою профілактичного обстеження та вчасного надання медичного лікування діти того ж дня разом з тіткою були доставлені до дитячого відділення Борзнянської ЦРЛ. З огляду на положення ст.150 Сімейного Кодексу України [PERSON], як мати своїх п`яти дітей, зобов'язана виховувати їх, піклуватися про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття кожною дитиною повної загальної середньої освіти, готувати дітей до самостійного життя. Проте фактично жодного з покладених законом на батьків обов'язків [PERSON] не виконує, державну матеріальну допомогу на дітей за її приналежністю не використовує, оскільки веде асоціальний спосіб життя, зловживаючи алкогольними напоями. Факт невиконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків відносно п`яти малолітніх дітей також підтверджується висновками органу опіки та піклування Борзнянської районної державної адміністрації від 18.11.2014 № 2938/2-28 та від 23.01.2015 року № 189/2-28, а тому її слід позбавити батьківських прав. Орган опіки та піклування Борзнянської районної державної адміністрації просить суд у відповідності до ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України у випадку задоволення першої вимоги, винести рішення про стягнення з відповідачки аліментів у розмірі не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду, на користь кожної дитини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, але просила не позбавляти її батьківських прав відносно дітей, мотивуючи тим, що вона збирається переїхати в іншу місцевісць. Вона не заперечувала проти фактів, що були висловлені представником позивача в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог. Представник третьої особи, служби у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації, з доводами позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав та про стягнення з неї аліментів на утримання дітей погодилась. Прокурор в судовому засіданні погодилась з обґрунтованістю позову і правомірністю заявлених у ньму вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх поясненнях в судовому засіданні дали аналогічні за змістом показання і негативно охарактеризували особу [PERSON] Вони, виконуючи обов`язки співробітників відділу БРЦСССДМ, які займаються питаннями створення належних умов проживання та побуту в сім`ях з соціальними негараздами, неодноразово були свідками, як [PERSON] витрачала грошові кошти з соціальної допомоги її дітям на придбання алкогольних напоїв для себе. Діти не мали належних комфортних умов для проживання навіть після того, як в черговий раз для них створювались належні житлові умови. Були випадки, коли для опалення будинку використовувались меблі, дерев`яні частини вікон та дверей, фізіолоґічно-гігієнічні потреби дітьми задовольнялись в будинку без дотримання звичайного побутового укладу. Все зазначене триває й на сьогоднішній день, і свідчить про неспроможність [PERSON] належно виконувати батьківські обов`язки. Вислухавши пояснення сторін у цивільному процесі, а також показання свідків, дослідивши надані суду письмові докази, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти мають різних батьків, які не підтримують з ними сімейних стосунків. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст.135 ч.1 Сімейного кодексу України. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст.135 ч.1 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] на підставі заяви матері, починаючи з 24.09.2013 року і по даний час, знаходиться на повному державному утриманні в Комунальному закладі медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Відповідно до акту від 12.11.2014 року № 02-09/1188, за час перебування дитини у закладі, мати дитини - [PERSON] не виявляла бажання забрати дитину, жодного разу її не відвідала, не телефонувала їй, листів не надсилала, життям та здоров'ям дитини не цікавилась, не приймала жодної участі у вихованні та утриманні своєї дочки. Новонародженого [INFO] року [PERSON] [PERSON] покинула в пологовому відділенні Борзнянської ЦРЛ, про що свідчить акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. На даний час мати дитину не забрала, і вона залишена в дитячому відділенні Борзнянської ЦРЛ. Малолітня [PERSON] постійно проживає та навчається в Комарівській ЗОШ-інтернаті І-ІІ ступенів. Протягом останніх приблизно трьох років уповноваженими особами: працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комарівської та Плисківської сільських рад з [PERSON] постійно проводилась роз'яснювальна робота стосовно здійснення нею конкретних дій, спрямованих на належне утримання та виховання нею її дітей, але вона не реагувала на всі поради та зауваження. Протягом 2014 року громадянка [PERSON] 5 разів притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, відповідальність за що передбачена ст.184 КУпАП. Водночас вона піддавалась стягненням за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст.178 КУпАП (за вживання алкогольних напоїв), і перебуває під слідством у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України. За місцем проживання [PERSON] має негативні характеристики, оскільки ніде не працює, систематично зловживає алкогольними напоями. Як мати вона вихованню дітей не приділяє належної уваги, діти завжди брудні й часто продуктами харчування не забезпечені, незважаючи на систематичну соціальну грошову допомогу. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх поясненнях в судовому засіданні дали аналогічні за змістом показання, і негативно охарактеризували особу [PERSON] Вони неодноразово були свідками, як [PERSON] витрачала грошові кошти з соціальної допомоги її дітям на придбання алкогольних напоїв для себе. Діти не мали належних комфортних умов для проживання навіть після того, як в черговий раз для них створювались належні житлові умови. Були випадки, коли для опалення будинку використовувались меблі, дерев`яні частини вікон та дверей, фізіолоґічно-гігієнічні потреби дітьми задовольнялись в будинку без дотримання звичайного побутового укладу. Все зазначене триває й на сьогоднішній день, і свідчить про неспроможність [PERSON] належно виконувати батьківські обов`язки. З огляду на положення ст.150 Сімейного Кодексу України [PERSON], як мати своїх п`яти дітей, зобов'язана виховувати їх, піклуватися про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття кожною дитиною повної загальної середньої освіти, готувати дітей до самостійного життя. Проте фактично жодного з покладених законом на батьків обов'язків, [PERSON] не виконує, державну матеріальну допомогу на дітей за її приналежністю не використовує, оскільки веде асоціальний спосіб життя, зловживаючи алкогольними напоями. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Факт невиконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків відносно п`яти малолітніх дітей також підтверджується висновками органу опіки та піклування Борзнянської районної державної адміністрації від 18.11.2014 № 2938/2-28 та від 23.01.2015 року № 189/2-28, а тому її слід позбавити батьківських прав. Відповідно до п.16 ч.2 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені критерії, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Протягом останніх приблизно трьох років уповноваженими особами: працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комарівської та Плисківської сільських рад з [PERSON] постійно проводилась роз'яснювальна робота стосовно здійснення нею конкретних дій, спрямованих на належне утримання та виховання нею її дітей, але вона не реагувала на всі поради та зауваження. Протягом 2014 року громадянка [PERSON] 5 разів притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, відповідальність за що передбачена ст.184 КУпАП. Водночас вона піддавалась стягненням за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст.178 КУпАП (за вживання алкогольних напоїв), і перебуває під слідством у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України. За місцем проживання [PERSON] має негативні характеристики, оскільки ніде не працює, систематично зловживає алкогольними напоями. Як мати вона вихованню дітей не приділяє належної уваги, діти завжди брудні й часто продуктами харчування не забезпечені, незважаючи на систематичну соціальну грошову допомогу. Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, а тому суд вважає заявлену позивачем вимогу правомірною. Відповідно до ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Орган опіки та піклування Борзнянської районної державної адміністрації просив стягнути на користь неповнолітніх дітей аліменти в частці від заробітку (доходу) у розмірі не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду. Вимога позивача узгоджується з положеннями ст.166, 179 Сімейного кодексу України і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, тому позивач звільняється від сплати судового збору .

Outcome: approved