Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № KRKWGK0000000005 від 10.07.2008 [PERSON] 10.07.2008 року отримав кредит у розмірі 52824,26 Євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 10.07.2018. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18.06.2019 має заборгованість - 426214,61 Євро, з яких: 48504,92 Євро - заборгованість за тілом кредиту, 43904,52 Євро - заборгованість за нарахованими відсотками, 11538,08 Євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 322267,09 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Разом з цим, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача на свою користь не в повному обсязі, а в сумі 67135,88 Євро, яка складається з: 48504,92 Євро - заборгованість за кредитом, 18614,16 Євро - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, нарахованими за період з 10.12.2012 по 18.06.2019. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були сповіщені належним чином. Від представника відповідача - адвоката Кіщак А.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві. У своєму відзиві відповідач зазначив, що за даним кредитним договором вже є рішення Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2013 про звернення стягнення, згідно з яким: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRKWGK0000000005 від 10.07.2008, в розмірі 112 991,98 Євро, що за курсом 10.49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.05.2012 складає 1185285 грн 85 коп: звернуто стягнення на житловий будинок А-1, житловою площею 60,8 кв.м., загальною площею 79,1 кв.м., з господарчими побудовами: літня кухня Б, погріб В, водоколонка І, замощення ІІ, огорожа 3-4, та земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № KRKWGK000000005 від 10.07.2008 року) публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отримання кадастрового номеру земельної ділянки з отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за ціною визначеною договором між сторонами, а у випадку недосягнення такої згоди - за ціною, визначеною в експертному звіті суб`єкта оціночної діяльності. Таким чином відповідач вважає, що банк вже пред`являв вимогу про дострокове погашення боргу, тіла та відсотків за кредитним договором, тим самим право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, оскільки внаслідок цих дій припинився строк кредитування. Крім того, за кредитним договором був визначений строк позовної давності у 5 років, враховуючи, що порушення виплат настало в 2009 році, з позовом звернувся позивач у 2019 році, тому строк позовної давності вже давно сплив. Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що раніше ухвалене рішення, на яке посилався відповідач, не припиняє дію кредитного договору та не позбавляє відповідача відповідальності за взяті за договором зобов`язання. Також, станом на 18.06.2019 заборгованість кредиту складає 48504,92 Євро, станом на 07.05.2012 заборгованість за тілом складала 47654,86 Євро. Сума виданих коштів становить 52824,26 Євро, що складається з суми коштів передбачених для придбання нерухомості 45000,00 Євро, сплати винагороди за надання фінансового інструменту -1350,00 Євро, сплати страхового платежу за договором страхування майна на перший рік дії кредиту 353,09 Євро, сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту в сумі 235,48 Євро, та коштів для оплати страхових платежів, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 договору в сумі 5885,70 Євро, а тому, заборгованість за тілом кредиту вказана правильно та відповідає умовам договору. Відповідно до умов договору строк виконання зобов`язань спливає 07.08.2018, а позивач звернувся до суду з позовом 07.08.2019, а тому, строк позовної давності не сплив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання форми правочину, істотних умов договору та виконання зобов`язань за кредитним договором. Судом установлено, що відповідно до укладеного договору № KRKWGK0000000005 від 10.07.2008 [PERSON] 10.07.2008 отримав кредит у розмірі 52824,26 Євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 10.07.2018. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Зі змісту рішення Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2013 вбачається, що у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KRKWGK0000000005 від 10.07.2008, в розмірі 112 991,98 Євро, що за курсом 10.49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.05.2012 складає 1185285 грн 85 коп: звернуто стягнення на житловий будинок А-1, житловою площею 60,8 кв.м., загальною площею 79,1 кв.м., з господарчими побудовами: літня кухня Б, погріб В, водоколонка І, замощення ІІ, огорожа 3-4, та земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № KRKWGK000000005 від 10.07.2008) публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отримання кадастрового номеру земельної ділянки з отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за ціною визначеною договором між сторонами, а у випадку недосягнення такої згоди - за ціною, визначеною в експертному звіті суб`єкта оціночної діяльності. Даних щодо виконання зазначеного вище рішення суду у справі №444/3912/12 до суду не надано, з пояснень представника позивача, вказаних у відповіді на відзив, рішення суду не виконано, майно не реалізовано. У зв`язку з подальшим невиконанням та порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 18.06.2019 наявна заборгованість в сумі 426214,61 Євро, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, з яких: 48504,92 Євро - заборгованість за тілом кредиту, 43904,52 Євро - заборгованість за нарахованими відсотками, 11538,08 Євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 322267,09 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Разом з цим, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача на свою користь не в повному обсязі, а в сумі 67135,88 Євро, яка складається з: 48504,92 Євро - заборгованість за кредитом, 18614,16 Євро - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, нарахованими за період з 10.12.2012 по 18.06.2019. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Наявність невиконаного судового рішення про звернення стягнення на предмет застави не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18) від 18 вересня 2018 року. Аналогічні висновки викладені й у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) від 04 липня 2018 року, в якій зазначено, що здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. У разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення. Таким чином, з огляду на відсутність доказів виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі сум, у рахунок погашення яких попереднім рішенням суду звернуто стягнення на предмет застави, є обґрунтованою. Щодо строків позовної давності суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Як вбачається з п. 8.1 договору №KRKWGK0000000005 від 10.07.2008 банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти на строк з 10.07.2008 по 10.07.2018 включно. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог. Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до умов п.5.5 договору №KRKWGK0000000005 від 10.07.2008 сторонами було узгоджено, що строк позовної давності за кредитним договором був збільшений до 5 років. Позивач звернувся до суду з даним позовом 07.08.2019, а тому підстав вважати пропущеним строк позовної давності не має. У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 20000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved