Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 05 вересня 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. [PERSON] є працездатною особою, працює та отримує дохід, проте в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а тому позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь на утримання малолітнього кошти (аліменти) в твердій грошовій сумі - по 750 гривень щомісяця, починаючи з 24 березня 2014 року і до його повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проте не погодився з доводами позивачки щодо відсутності з його боку будь-якого матеріального забезпечення дитини. Додатково пояснив, що має задовільний стан здоров`я, працює та отримує постійний щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати, інших осіб не утримує, в тому числі аліменти на користь інших осіб не сплачує. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про неможливість застосування наслідків визнання позову відповідачем, що передбачені ст.. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання частково суперечить вимогам закону. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної матеріальної допомоги на утримання дитини. В той же час згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.184 СК України передбачають, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. В разі спору між батьками, за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачкою не надано доказів, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, судом також не встановлено інших, передбачених законом обставин для визначення аліментів в твердій грошовій сумі. В зв`язку з вищевказаним суд приходить до висновку, що аліменти слід стягувати у частці від заробітку відповідача. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, задовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, зокрема те, що [PERSON] працює, отримує постійний щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати, інших осіб не утримує, аліменти на користь інших осіб не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що останній може сплачувати аліменти на утримання малолітнього в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial