overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказувала на те, що вона та відповідач є батьками двох неповнолітніх дітей - [PERSON], 2004 р.н., та [PERSON], 2008 р.н., які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей, але просить врахувати те, що він сплачує аліменти іншу дитину від першого шлюбу у розмірі 14 частини заробітку. Копію рішення суду на підтвердження цієї обставини не надав. Вислухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2004 р. по 17.01.2014 р. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» від 18.09.2014 р. за вих. № 3533, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 04.09.2014 р. до досягнення [PERSON] повноліття, потім в розмірі ? частина на утримання [PERSON], до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу. З відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що протягом тривалого часу, більше п`яти років, відсутні відомості про місцезнаходження її колишнього чоловіка та батька її дитини - [PERSON]. За останнім відомим місцем проживання він не з'являється, заходи щодо його розшуку результатів не дали. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просить суд визнати безвісно відсутнім з 15.04.2008 р. [PERSON]. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Від Ленінського відділу ДРАЦС на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності їх представника. Вислухавши пояснення заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 10.01.2007 р. Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2003 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва з [PERSON] на користь заявниці [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. Разом з тим [PERSON] ухиляється від спліти аліментів, його місце проживання або місце роботи невідомо, в зв'язку з чим згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2007 р. по справі № Р-13/2007 було оголошено його розшук. Відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2008 р. [PERSON] було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS], оскільки він не проживав за вказаною адресою з 2005 р. Згідно повідомлення Ленінського РВ ММУ УМС України в Миколаївській області від 05.12.2013 р. за вих. № 17/5344 встановити нинішню адресу проживання [PERSON] вжитими заходами не виявилось можливим. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного перебування немає відомостей про місце її перебування. Задоволення даної заяви має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати цивільні права заявниці на отримання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки. З урахуванням наданих доказів, суд вважає заяву обґрунтованою, однак такою, що підлягає частковому задоволенню - в частині визнання особи безвісно відсутньою. В задоволенні вимог про визнання [PERSON] безвісно відсутнім з певного часу - 15.04.2008 р., необхідно відмовити, оскільки підстави для задоволення таких вимог (відомості, що свідчать про небезпеку для його життя в зазначений час, тощо) відсутні. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились з вересня 2013 року, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року, про що свідчить актовий запис № 859, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2013 року, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2012 р. Мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з 02.11.2013 р., спільне життя не склалося. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому законом порядку повідомлявся про день, час та місце розгляду справи про що свідчать розписки в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2001 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], 2002 р.н. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2001 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає разом з матір`ю, відповідно до домовленості сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За даний судом строк примирення не відбулося. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2013 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась , повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Від неї на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2013 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2011 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Відповідач є громадянином Австрійської Республіки та одразу після укладення шлюбу він виїхав на проживання до даної країни. В подальшому позивачка двічі відвідувала його в Австрії, потім вони підтримували стосунки шляхом телефонних розмов. Однак з часом подружні відносини між сторонами були припинені, всі фізичні та духовні зв'язки між ними втрачено. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просить розглянути справу без її участі, підтримавши вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, шляхом направлення прохання про вручення за кордоном судових документів компетентному органу Австрійської Республіки. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], громадянин Австрії, та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2011 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, оскільки відповідач виїхав на постійне місце проживання до Австрійської Республіки. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе, втрачено духовний зв'язок між сторонами. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1988 р. Від спільного проживання дітей не мають. Подружні відносини припинились в 1997 р. в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.1988 р. Від спільного проживання дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

В вересні 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин з січня 2014 р., відсутністю спільного з відповідачем господарства, спільного бюджету, відсутністю почуттів, взаємоповаги та взаєморозуміння Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Розірвати шлюб шляхом подання заяв до органу державної реєстрації актів цивільного стану не виявляється можливим з огляду на відсутність згоди відповідача. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Про причини своєї неявки відповідач не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача, який подав заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумськой області 16.06.2012 р. Вказана обставина встановлена на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, наявного в матеріалах справи. Від шлюбу дітей не мають. Згідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалась своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів не подала, в судове засідання не з'явилась без поважних причин. Суд вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В вересні 2014 рок позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 грудня 2010 року у відділі РАЦСу Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що здійснено відповідний актовий запис № 980. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з грудня 2011 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбунадалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] (до шлюбу Прістав) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 155). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сім’ї є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 17 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області між [PERSON] (до шлюбу Прістав) [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №155). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також права їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved