Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

\~ \~ \~\~ \~ \~ \~ АТ «Полтаваобленерго» в особі\~Кременчуцької філії звернулось\~ до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у вигляді постачання теплової енергії в гарячій воді на суму 6\~487 грн. 20 коп. та сплачені судові витрати в сумі 1921,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 01.06.2008 року між Позивачем та відповідачем, ФОП [PERSON] було укладено Договір № 617 про постачання теплової енергії в гарячій воді. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) (Далі по тексту - Відповідач), припинила підприємницьку діяльність 26.09.2014 року, номер запису: 25850060008003326. Договором передбачено, що Позивачем постачається теплова енергія в нежитлове приміщення Відповідача за адресою [ADDRESS] . Згідно п.1 даного Договору Позивач надавав Відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Відповідач зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього. Відповідно до\~п.1\~Додатку №\~4\~до Договору,\~Відповідач за\~3\~дні до\~початку розрахункового\~періоду повинен\~був сплачувати\~Позивачу прогнозовану\~вартість теплової\~енергії за\~вказаними в\~Додатку №\~2\~Гкал,\~передбаченої на\~розрахунковий період,\~з урахуванням\~залишкової суми\~«заборгованості» на\~початок місяця.\~Розрахунок за\~використану теплову\~енергію здійснюється\~за тарифом,\~затвердженим в\~установленому законом\~порядку.\~Сплату рахунків\~Позивача,\~виписаних на\~виконання даного\~Договору,\~Відповідач зобов`язаний\~був проводити\~не пізніше\~семи календарних\~днів з\~моменту їх\~надсилання (надання). Відповідач, систематично порушував терміни оплати за теплову енергію, встановлені Договором, що підтверджується виставленими рахунками та документами про їх надсилання (надання). Так, за лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року та квітень 2019 року відповідачем до теперішнього часу не сплачена вартість за спожиту теплову енергію в сумі 6141 грн. 65 коп. Її споживання\~підтверджується актами\~про обсяги,\~які додаються. Згідно п.п.4.2.2 п.4.2 вказаного вище Договору та п.6 Додатку № 4 до даного Договору за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотка річних за весь час прострочення. Тому, відповідно до вищевказаних пунктів Договору, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ст.ст. 549-551 ЦК України Відповідачеві за несвоєчасне виконання зобов`язань за листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року та квітень 2019 року нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 15.12.2018 року по 28.10.2019 року, що становить 105\~грн.\~53\~коп. Згідно\~ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно договору № 167 від 01.06.2008 року Відповідачеві також нараховано суму індекса інфляції в розмірі 165 грн. 93 коп. за загальний період з грудня 2016 року по вересень 2019 року та 3% річних від простроченої суми у розмірі 74 грн. 09 коп. за загальний період з 14.12.2016 року по 28.10.2019 року. А всього станом на 28.10.2019 року загальна сума боргу становить 6 487 грн. 20 коп. Тому позивач звернулися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася по невідомій суду причині, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином з дотриманням вимог ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 223 ЦПК України. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи встановив наступне: Згідно рішення Загальних зборів від 17.04.2019 року змінено найменування ПАТ «Полтаваобленерго» на АТ «Полтаваобленерго» (Позивач), а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне, що підтверджується витягом із Статуту в матеріалах справи. 01.06.2008 року між Позивачем та ФОП - [PERSON] було укладено Договір № 617 про постачання теплової енергії в гарячій воді. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] , відповідач по справі, припинила підприємницьку діяльність 26.09.2014 року, номер запису: 25850060008003326. У статті 52 ЦК України передбачено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім чайна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Договором передбачено, що Позивачем постачається теплова енергія в нежитлове приміщення Відповідача за адресою [ADDRESS] . Згідно п.1 даного Договору Позивач надавав Відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Відповідач зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього. Відповідно до п.1 Додатку № 4 до Договору, Відповідач за 3 дні до початку розрахункового періоду повинен був сплачувати Позивачу прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми «заборгованості» на початок місяця. Розрахунок за використану теплову енергію здійснюється за тарифом, затвердженим в установленому законом порядку. Сплату рахунків Позивача, виписаних на виконання даного Договору, Відповідач зобов`язаний був проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання). Відповідач, систематично порушував терміни оплати за теплову енергію, встановлені Договором, що підтверджується виставленими рахунками та документами про їх надсилання (надання). Так, за лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року та квітень 2019 року відповідачем до теперішнього часу не сплачена вартість за спожиту теплову енергію в сумі 6141 грн. 65 коп. Її споживання підтверджується актами про обсяги, що знаходяться в матеріалах справи. Згідно п.п.4.2.2 п.4.2 вказаного вище Договору та п.6 Додатку № 4 до даного Договору за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотка річних за весь час прострочення. Тому, відповідно до вищевказаних пунктів Договору, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ст.ст. 549-551 ЦК України Відповідачеві за несвоєчасне виконання зобов`язань за листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року та квітень 2019 року нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 15.12.2018 року по 28.10.2019 року, що становить 105 грн. 53 коп. Згідно ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно договору № 167 від 01.06.2008 року Відповідачеві також нараховано суму індекса інфляції в розмірі 165 грн. 93 коп. за загальний період з грудня 2016 року по вересень 2019 року та 3% річних від простроченої суми у розмірі 74 грн. 09 коп. за загальний період з 14.12.2016 року по 28.10.2019 року. А всього станом на 28.10.2019 року загальна сума боргу становить 6 487 грн. 20 коп. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Рахунки на оплату вказаних сум належним чином вручені Відповідачеві, але не оплачені в повному обсязі до теперішнього часу. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. У пункті 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13 підтверджений в пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17. Враховуючи вищевикладене, відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 9 серпня 2017 року у справі № 3-788гс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 12-11З гс 18. Приписами ст. 530 ЦК України передбачено якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як зазначено в ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції та трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора. Їхня суть полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знеціненні грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. В результаті через несвоєчасну оплату за послуги з постачання теплової енергії , станом на 28.10.2019 року інфляційні втрати становлять 165 грн. 93 коп., разом з цим, за порушення строків виконання зобов`язання Відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 74 грн. 09 коп.. А всього станом на 28.10.2019 р. загальна сума боргу становить 6 487 грн. 20 коп. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено що між сторонами в справі виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії в гарячій воді. Враховуючи, що як встановлено судом, відповідач допустив порушення Договору ,що є підставою для відшкодування збитків, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про стягнення боргу є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд задовольняє позовні вимоги, то судові витрати понесені позивачем, які підтверджено документально, стягуються з другої сторони, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved