Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у травні 2020 року звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.07.2011 року в розмірі 14630,66 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що 24.07.2011 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 2900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] померла і спадщину після неї прийняв [PERSON] , який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї. Внаслідок порушення позичальником умов договору станом на 10.11.2019р. виникла заборгованість за пенею в розмірі 14630,66 грн. 27.09.2019 року [PERSON] банком направлено лист-претензію, проте вимоги банку ним не були виконані. Представник позивача звернувся до суду із заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 24.07.2011 року [PERSON] підписала заяву позичальника №НМХRR331920051, згідно з якою: банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 959 грн на строк 6 місяців з 24.07.2011 року по 23.01.2012 року включно на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 25,89 грн, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 24 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 185,78 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше ніж 23.01.2012р. При порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочення. У довідці відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради від 26.12.2017 року №1229/02-27/2017 зазначено, що [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] з 04.12.1998 року та знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю [INFO] . Згідно з довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради від 04.06.2020 року №895/03-27/2020 [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] з 05.02.2010 року. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 10.11.2019р. за договором від 24.07.2011 року виникла заборгованість за пенею в розмірі 14630,66 грн. Відповідно до частин першої, другої\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку, оскільки умови договору приєднання розроблялись банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим позивач має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з наданої позивачем копії заяви позичальника №НМХRR331920051 від 24.07.2011 року, підписаної сторонами, у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Разом з тим у цій заяві зазначено, що при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочення. Банк, пред`являючи вимоги за кредитним договором, просив стягнути заборгованість за пенею в розмірі 14630,66 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24.07.2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua як невід`ємні частини договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті https://privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів позичальник, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву позичальника, а також те, що вказані документи на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За відсутності в заяві позичальника №НМХRR331920051 від 24.07.2011 року домовленості сторін про розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не містять підпису [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.07.2011 року шляхом підписання заяви позичальника №НМХRR331920051. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді відповідальність у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Саме такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи викладене, оскільки в кредитному договорі від 24.07.2011 року відсутні умови про відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань у виді пені, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] пені в розмірі 14630,66 грн задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed