Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 серпня 2010 року в розмірі 47032 грн. 01 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 1762 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідач [PERSON] 21 серпня 2010 року отримала кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30,00% за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 31 грудня 2017 року має заборгованість у розмірі 47032 грн. 01 коп. Тому АТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.43). Відповідач у судове засідання не зявилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с.59), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача відшкодувати АТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку заборгованість за Кредитним договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 21 серпня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання строкового кредиту у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцем терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом терміну жодна із сторін не інформує іншу сторону при припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У відповідності до умов договору б/н від 21 серпня 2010 року відповідач зобовязався повернути кредит та плату за його користування не пізніше закінчення строку дії Картки, однак відповідач в добровільному порядку кредитні кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання. Станом на 31 грудня 2017 року розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів за договором про надання кредиту від 21 серпня 2010 року становить 47032 грн. 01 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2927 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 41189 грн. 00 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 200 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 2215 грн. 81 коп. Таким чином необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 47032 грн. 01 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved