Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 18.04.2011 року між ним та [PERSON] було укладено договір б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Водночас [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку із чим станом на 10.11.2019 року його заборгованість за кредитним договором становить 19865,69 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер. На виконання вимог ст.1281 ЦК України позивачем 11.07.2018 року була направлена претензія кредитора до Галицької районної державної нотаріальної контори. 26.10.2018 року позивачем було отримано відповідь від нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] . 09.10.2019 року відповідачу була направлена претензія, в якій були пред`явлені вимоги щодо погашення наявної заборгованості, однак добровільно заборгованість не була погашена. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 19865,69 грн. за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 року, а також судові витрати. Представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, а позов просить задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подала, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Окрім того, копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позову надсилалсь відповідачці на адрею її місця реєстрації. Проте, поштове відправлення повернулось до суду без вручення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняв позику, використавши її за призначенням, але зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 34). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 7-11) вбачається, що станом на день смерті [PERSON] його заборгованість перед банком складала 18995,50 гривень. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст.1281 ЦК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону АТ КБ «Приват Банк» 05.06.2018 року була направлена претензія кредитора до Галицької районної державної нотаріальної контори (а.с.41). Згідно листа Галицької районної державної нотаріальної контори від 25.07.2018 року вбачається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , якій 25.07.2018 року видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.42). 26.09.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направив лист-претензію на адресу спадкоємця [PERSON] , згідно якої позивач пред`явив свої вимоги (а.с.43). Відомостей про сплату відповідачем боргу матеріали справи не містять, тобто зазначена претензія кредитора залишена без відповіді. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Аналізуючи отримані судом докази, в тому числі матеріали спадкової справи, суд прийшов до висновку, що дочка спадкодавця [PERSON] належним чином прийняла спадщину після смерті батька, банк у встановлений законом спосіб та строк пред`явив претензію кредитора спадкоємці боржника. Водночас суд вважає необґрунтованим розмір заборгованості, яку просить стягнути позивач. Так, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 19865,69 грн. заборгованості. Натомість згідно поданого банком розрахунку заборгованість [PERSON] на день його смерті складала 18995,50 грн. (а.с.10 зворот). Отже, позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 року в розмірі 18995,50 грн., але в межах вартості спадкового майна. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2010,00 грн. сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed