Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В березні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування обґрунтовуючи який зазначило, що відповідач [PERSON] 18.01.2013р. о 20 год. 15 хв. рухаючись по вул. Академічній та керуючи транспортним засобом Шевроле, д/н [NUMBER], не урахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ДЕО, д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 29.04.2013р. [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ДЕО, д/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] був пошкоджений, а вартість його відновлювального ремонту склала 31 611 грн. 96 коп. У зв'язку з тим, що на момент ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник пошкодженого автомобілю звернувся з відповідною заявою до МТСБУ і останнє 29.08.2013р. здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 26 343 грн. 30 коп. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути на його користь з [PERSON] кошти в розмірі виплаченого [PERSON] страхового відшкодування у сумі 26 343 грн. 30 коп., а також витрати на правову допомогу - 2 000 грн. 00 коп., витрати на аварійного комісара - 840 грн. 00 коп. та судовий збір - 1 378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі., проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення, так як його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме у зв'язку з тим, що на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція та відділи адресно-довідкової роботи та більшість територіальних підрозділів ДМС в цих областях не працюють, тобто перевірити місце проживання осіб на зазначених територіях неможливо, що підтверджується відповіддю ДМС України №24483 від 13.11.2014р. на лист Краматорського міського суду Донецької області від 14.10.2014р., про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2013 року постановою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 6) Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, відповідно до встановлених судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення обставин, 18 січня 2013 року о 20 год. 15 хв. [PERSON] у м. Макіївка по вул. Академічній біля кафе «Алінка», керуючи транспортним засобом Шевроле Авео, д/н [NUMBER], не урахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого скоїв зіткнення з зустрічним автомобілем ДЕО Ланос, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а [PERSON] тілесні ушкодження. Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1 ПДД України. Згідно полісу обов'язкового страхування АВ/3195949 від 11.05.2012р. цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Глобус». (а.с. 7) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Звітом про оцінку транспортного засобу № 859 від 20.05.2013р. визначено розмір відновлювального ремонту (з технічної точки зору), з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на змінні деталі та вузли, автомобіля ДЕО Ланос, д/н [NUMBER], який на момент дослідження становив 31 611 грн. 96 коп. (а.с. 12-20) Статтею 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених зазначеним Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 9.2 ст.9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, який становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого. Приписами ст.22 зазначеного Закону встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 того ж Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З матеріалів справи випливає, що 20.05.2013р. [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 18.01.2013р., у сумі 31 611 грн. 96 коп. (а.с. 4-5) 27.08.2013р. МТСБУ було видано наказ №2900 про відшкодування [PERSON] шкоди з фонду захисту потерпілих у сумі 26 343 грн. 30 коп. (а.с.9), того ж дня зазначена сума була виплачена МТСБУ [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №1/1-19985 від 27.08.2013р. (а.с.8) Окрім того, 01.08.2013р. МТСБУ було сплачено 840 грн. 00 коп. в рахунок оплати послуг аварійного комісару (платіжне доручення №2429 від 01.08.2013р.). Відповідно до п.38.2.1 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом (ст.1191 ЦК України). 29.08.2013р. МТСБУ направило на адресу [PERSON] лист з пропозицією у добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначені витрати (а.с. 22). Однак, відповіді на лист або сплати витрат [PERSON] не здійснив. Таким чином, відповідач є тією особою, з якої за зворотною вимогою позивача (в порядку регресу) може бути відшкодоване виплачене позивачем страхове відшкодування. Отже, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь МТСБУ підлягає стягненню 26 343 грн. 30 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті страхового відшкодування [PERSON] та 840 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті послуг аварійного комісара. Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що МТСБУ понесло витрати на правову допомогу. Відтак, витрати позивача по оплаті правової допомоги не підлягають стягненню з [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп. (а.с.1), з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 1 378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial