Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги наступним. Заявник зазначає, що вона народилася [INFO] в м. Скадовськ Херсонської області, де проживала з батьками до 2003 року, після чого сім`я переїхала в місто Сімферополь, але свого житла не мали, винаймали житло, тому зареєструвалися в місті Скадовську. Заявник стверджує, що вона з 2004 по 2014 роки постійно проживала в місті Сімферополі АР Крим, зазначаючи, що встановлення даного факту є необхідним для отримання статусу особи, яка вимушено залишила своє місце проживання внаслідок тимчасової окупації АР Крим та переїхала до іншого регіону. На підтвердження даних обставин заявник долучає до своєї заяви копію трудової книжки про роботу на території АР Крим, особової медичної карти на підтвердження того, що заявник саме на території АР Крим проходила певні медичні обстеження, свідоцтво про народження в м. Сімферополі доньки, довідки про виховання дитини в одному з ДНЗ АР Крим (а.с.3-4) В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явилися, про дату час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили прийняти рішення на розсуд суду (а.с.21-23, 30, 32) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в м. Скадовську Херсонської області народилася [PERSON] (а.с.5) Як вбачається з копії паспорту заявника протягом 2003 - 2013 роки її зареєстрованим місцем проживання значиться м. Скадовськ Херсонської області (а.с.6-7) Проте, згідно представленої трудової книжки - [PERSON] 08 жовтня 2004 року була прийнята на посаду молодшої медичної сестри Міської клінічної лікарні №6 швидкої медичної допомоги м. Сімферополя АР Крим, де працювала до 01 січня 2005 року (а.с.9) В період же з 2005 по 2012 роки заявник перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, донькою - [PERSON], яка також як вбачаться із свідоцтва про народження народилася 03.07.2010 року в м. Сімферополь АР Крим (а.с.12) Згідно довідки ДНЗ №3 м. Сімферополя АР Крим донька заявника відвідувала дошкільний навчальний заклад №3 «Ягодка» в м. Сімферополі АР Крим з 20 лютого 2014 року (а.с.13) Згідно довідки СМР «ЦПМСД Сімферополь №2», амбулаторія №5 заявник із донькою від народження останньої постійно обслуговуються у зазначеній амбулаторії, оскільки проживають в м. Сімферополі АР Крим на [ADDRESS] (а.с.14) На територій АР Крим заявник оформляла і отримувала також допомогу одиноким матерям з 01.07.2010 по 30.04.2014, що засвідчило Управління праці та соціального захисту населення Київської районної ради м. Сімферополя АР Крим в своїй довідці (а.с.13) Згідно представленої особової медичної карти заявник в 2012 - 2014 роках проходила періодичні медичні обстеження у різних спеціалістів в Міській клінічній поліклініці м. Сімферополя АР Крим, зокрема, терапевта, лора, стоматолога, гінеколога, невропатолога та інших для отримання допуску до роботи (а.с.10-11) Також в АР Крим заявник навчалася в медичному коледжі Державної установи «Кримський державний медичний університет імені С.І. Георгієвського» з 01 вересня 2013 року по 2014 рік включно (а.с14) Таким чином, в матеріалах справи знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявника протягом останніх 10 років з 2004 по 2014 на території міста Сімферополь в АР Крим. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підстав доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на заявника, з урахуванням специфіки розгляду справ в порядку окремого провадження, було покладено обов`язок довести ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, в тому числі, проживання на певній території заявника в порядку окремого провадження в тих випадках, коли від цих фактів залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закону) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (ч.3 ст.1 Закону) Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. На підставі викладеного з урахуванням вище встановлених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника про те, що з 2004 по 2014 року вона постійно проживала на території м. Сімферополя в АР Крим за адресою [ADDRESS]. Таким чином, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved