Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 127 505,33 грн., посилаючись на те, що 17.08.2006 відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала тим, що не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого у неї станом на 22.05.219 виникла заборгованість у сумі 260 789,08 грн., яка складається із: кредиту у сумі 2 977,97 грн.; процентів за користування кредитом у сумі 254 005,69 грн.; пені та комісії у сумі 3 805,42 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 127 505,33 грн., із яких: 2 977,97 грн. - кредит, 124 527,36 грн. - проценти за користування кредитом за період з 17.08.2006 до 02.07.2018 та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 1 921,00 грн. Представник позивача Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що він позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.3 на звороті, 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась у зв`язку з тим, що є інвалідом другої групи та потребує сторонньої допомоги, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з погіршення стану здоров`я. З розміром заборгованості за відсотками не згодна, просить суд перевірити правильність розрахунку заборгованості (а.с.37-41). З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Із матеріалів справи видно, що 17.08.2006 відповідач підписала заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку, де зазначено, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9, ). На виконання кредитного договору від 17.08.2006, банк видав відповідачу дві картки: 27.09.2007 за [NUMBER] із строком дії до вересня 2015 року, відкрив рахунок, встановив кредитний ліміт у сумі 1 100,00 грн. та 25.03.2013 за [NUMBER] зі строком дії до червня 2016 року (а.с.83 на звороті). Відповідач користувалась грошовими коштами банку, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с.86-92). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній період, строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті (в полі MONIH) (а.с.15). Як видно із виписки з розрахункового рахунку відповідача за період з 01.01.1999 до 10.07.2019, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала, передбачені умовами договору щомісячні платежі вносила несвоєчасно, останній платіж внесла 07.05.2011, в подальшому заборгованість за кредитним договором погашалось банком шляхом зняття коштів з іншого рахунку відповідача відповідно до п. 5.6. кредитного договору (а.с.86-92). Із розрахунку банку видно, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 22.05.2019 за тілом кредиту становить 2 977,97 грн.; за процентами - 254 005,69 грн. (а.с.5-8). Згідно з п. 5.5. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, що встановлений Тарифами банка, із розрахунку 360 календарних днів в рік. Як зазначено в розрахунку заборгованості на залишок заборгованості за кредитом відповідачу з 27.09.2007 нараховувалась базова процентна ставка 1,9 % на місяць (22,80 % на рік), відповідно до умов кредитного договору; а з 01.01.2013 - 2,5 % на місяць (30,00 % на рік), з 01.09.2014 - 2,9 % на місяць (34,80 % на рік), з 01.04.2015 - 3,6 % на місяць (43,20 % на рік), що умовами кредитного договору не передбачено (а.с.5-8). В обґрунтування зміни відсоткової ставки позивач надав три скриншоти, згідно яких відповідач 15.12.2012 повідомлявся про зміну відсоткової ставки на 2,5 %, 15.08.2014 - на 2,9 %, 15.03.2015 - на 3,6 %, які не містять інформації про їх отримання відповідачем (а.с.55-56), та копію наказу СП-2015-6552838 від 18.02.2015 про збільшення процентної ставки для держателів кредитної картки «Універсальна» до 3,6 % на місяць (43,20 % на рік) (а.с.60-62). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Отже, право банку на збільшення або зменшення процентної ставки виникає лише тоді, коли кредитним договором передбачена змінювана процентна ставка. Обов`язок банку письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки виникає у разі, якщо кредитним договором передбачена змінювана процентна ставка. Згідно з п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов`язаний повернути кредит (в тому числі прострочений кредит і овердрафт). Згідно з п.5.5.1. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (користування простроченим кредитом і овердрафом) держатель платіжної картки сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Проте ні заява позичальника, ні Умови та правила надання банківських послуг, ні Тарифи банку не передбачають розміру підвищеної процентної ставки або додаткової комісії за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) та порядку її застосування. Суд вважає, що в кредитному договорі, укладеного між сторонами 17.08.2006, визначена фіксована процентна ставка, яка не може змінюватись протягом усього строку кредитування, який у даному випадку визначений строком дії карти - до 31.06.2016. Підвищення банком процентної ставки можливо у разі зміни умов договору (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди). Позичальник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Оскільки банк не довів, що позичальник був належно повідомлений про зміну умов кредитного договору, то суд вважає, що банк безпідставно в односторонньому порядку з порушенням умов договору змінив розмір процентної ставки з фіксованої та змінювану. Тому суд не погоджується з розрахунком відсотків за користування кредитними коштами. Тарифи, наказ СП-2015-6552838 від 18.02.2015 про збільшення процентної ставки для держателів кредитної картки «Універсальна» до 3,6 % на місяць (43,20 % на рік), суд до уваги не приймає, оскільки вони видані після укладення кредитного договору з відповідачем без зміни умов договору. За змістом п. 5.5. Умов та правил надання банківських послуг проценти обраховуються за формулою: сума боргу х розмір річних : 100 % : 360 днів х кількість днів в періоді. Кількість днів в періоді починається з 26.11.2007 - дня, коли банк почав нараховувати проценти за кредитним договором і закінчується 30.06.2016 - зі спливом строку дії кредитної картки. Суд вважає, що право банку нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування або зі спливом строку дії кредитної картки. Виходячи з договірних умов, проценти за користування кредитними коштами, що підлягають стягненню з відповідача складають 5 841,09 грн. (кредит 2 977,97 грн. х річна базова відсоткова ставка 22,80 % : 100 % : 360 днів х на кількість днів в періоді 3 097 (з 26.11.2007 - дня нарахування процентів за кредитом до 30.06.2016 - дня закінчення строку кредитування або зі спливом строку дії кредитної карти) = 5 841,09 грн.). Загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 8 819,06 грн. (2 977,97 грн. + 5 841,09 грн. = 8 819,06 грн.), яка складається із: кредиту у сумі 2 977,97 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 5 841,09 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а таком три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк дії платіжної картки, яка є складовою кредитного договору, визначений п. 3.1.1. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого картка діє до останнього календарного дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні (місяць і рік). Строк дії кредитної картки, виданої відповідачу 25.03.2013 за [NUMBER] закінчився 30.06.2016. Банк пред`явив позов після закінчення строку дії кредитної картки - 10.06.2019. Із розрахунку видно, що банк продовжував нараховувати відповідачу проценти після спливу строку дії кредитної картки. Проте прострочення виконання грошового зобов`язання дає право банку відповідно до ст. 625 ЦК України пред`явити вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» 07.12.2017 № 2246-VIII з 01.01.2018 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 8 819,06 грн., що складає 6,92 % від позовних вимог, тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку складає 132,93 грн. (1921 грн. х 6,92 % = 132,93 грн.).

Outcome: partial