Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення із квартири [PERSON], посилаючись на те, що між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі начальника відділення № 9 Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» [PERSON] та громадянином України [PERSON], 13.06.2008 року укладено кредитний договір № 27/08-9 на суму 46120,00 (сорок шість тисяч сто двадцять) доларів США на споживчі потреби, строком з 13 червня 2008 року по 12 червня 2028 року. 29.05.2009 року позивач змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк». Відповідно до п. п. 1.1., 3.1.1. Кредитного договору банк свої зобов'язання перед позичальником виконав, відкрив позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] та видав йому з каси банку готівкою суму кредиту 46120,00 доларів США, що підтверджено заявою на видачу готівки №128_156 від 13 червня 2008 року та видатковим ордером в отриманні кредиту. У свою чергу позичальник у відповідності до п.п.1.1, 3.1.10, 3.1.11, 3.3.3., 3.3.4., 5.3. Кредитного договору зобов'язався повертати кредит помісячно згідно з погодженим сторонами графіком із внесенням останнього платежу не пізніше 12 червня 2028 року, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,8 % річних, а в разі порушення умов кредитного договору по сплаті кредиту, на залишок простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти, виходячи із ставки 14,8 % річних , починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, окрім того, сплачувати пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочки. В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору майновий поручитель [PERSON], на підставі Договору іпотеки № 27/08-9 без оформлення заставної від 13.06. 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО за реєстровим № 6633, надала в іпотеку нерухоме майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить майновому поручителю [PERSON] (іпотекодавцю), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1996 року № 5А-96-67063, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду згідно розпорядження від 22.04.1996 року № 6251, право власності на квартиру зареєстроване КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний № 23630713, номер запису П-5-23903 в книзі 1. Відомості про іпотеку квартири внесені в Державний реєстр іпотек, що підтверджено Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 19166849 від 17.06.2008р. На відчуження квартири накладено заборону, що підтверджується написом на договорі іпотеки від 13.06.2008р. за реєстровим № 6634. У зв'язку з несвоєчасним внесенням сум згідно погодженого графіку, у нього виникла заборгованість, яка в процесі розгляду справи неодноразово уточнювалася позивачем і станом на 23.04.2013 року становить: прострочена заборгованість по кредиту - 9125,56 доларів США; - строкову заборгованість по кредиту - 34984 доларів США; -прострочену заборгованість по процентах - 22288,66 доларів США; - поточну заборгованість по процентах - 389,26 доларів США; - нараховану пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 49501,53 грн.; - нараховану пеню за несвоєчасну сплату процентів - 114035,57 грн., а всього 66787, 48 доларів США та 163537,10 грн. згідно наданого розрахунку, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернути стягнення на однокімнатну квартиру [ADDRESS] та належить відповідачу [PERSON] та виселити її із вказаної квартири. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно судовий збір у розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та витрати на публікацію оголошення про дату розгляду справи у газеті «Слобідський край» у сумі 288,00 грн., на підставі платіжного доручення № 5474-25 від 15 вересня 2011 року. Відповідач [PERSON] основний позов не визнав, звернувся із зустрічним позовом в якому просить визнати недійсним кредитний договір від 13.06.2008 року мотивуючи тим, що на час отримання кредиту він не займався підприємницькою діяльністю, не працював, кредит було отримано на прохання начальника відділення № 9 «Укргазбанка» - [PERSON], який і займався оформленням всіх довідок необхідних для отримання кредиту без перевірки кредитоспроможності позичальника завіривши, що в разі несвоєчасного погашення кредиту, останній буде погашено за рахунок продажі іпотечної квартири. Після мого підпису у касі банку, він особисто отримав кошти і передав у кабінеті своєму знайомому - [PERSON], отримавши при цьому від нього 3000 доларів США. Крім того, регулювання валютних операцій на Україні здійснюється на підставі Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93, яким встановлено, що операції з іноземною валютою здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ, а саме надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті на території України потребує отримання індивідуальної ліцензії, яка видається Національним банком на підставі вищезазначеного Декрету. Правила використання готівкової іноземної валюти на території України, затверджені постановою Правління НБУ 30.05.07 року № 200, передбачають вичерпний перелік осіб - резидентів які можуть використовувати на території України іноземну валюту як засіб платежу при наявності у банка генеральної ліцензії НБУ, сам він в цей перелік указаних осіб не входить, а вказані правила не передбачають видачу кредитів в іноземній валюті, тому просить в основному позові відмовити, задовольнивши його позов, визнати недійсним кредитний договір № 27/08-9 від 13.06.2008 року укладений між ним та начальником відділення № 9 Харківської філії ПАТ АБ «Укргазбанка». З аналогічним позовом до суду звернулася дружина [PERSON] - [PERSON], мотивуючи тим, що на час укладення кредитного договору вона знаходилася з ним в зареєстрованому шлюбі, виховували неповнолітню доньку, про те що чоловік оформив на своє ім*я кредит, їй стало відомо тільки у 2013 році, після чого звернулася до суду. В процесі розмови з чоловіком їй стало відомо, що кредит було оформлено за проханням начальника відділення № 9 ПАТ АБ «Укргазбанк» - [PERSON] для його знайомого - [PERSON], якому і було передано всю грошову суму в день отримання кредиту, тобто, в даному випадку кредитний договір чоловіком було укладено не в інтересах сім*ї, також як і отримані по кредиту кошти, використані не в інтересах сім*ї, що суперечить ст. 65 Сімейного Кодексу України, тому просить визнати недійсним кредитний договір № 27/08-9 від 13.06.2008 року укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» і [PERSON] [PERSON] і її представник позов ПАТ АБ «Укргазбанка» про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з квартири, стягнення судових витрат не визнали та звернулися до суду із зустрічним позовом в якому просять в позові ПАТ АБ «Укргазбанку» відмовити, визнати договір Поруки № 27/08-9 від 13.06.2008 року по кредитному договору таким що припинив свою дію та зобов*язати приватного нотаріуса [PERSON] виключити з Державного реєстру відповідні записи про іпотеку зняти заборону на нерухоме майно передане в іпотеку, а саме на квартиру [ADDRESS], мотивуючи при цьому тим, що відповідно до розділу 1- «предмет договору», п. 1.1 договору іпотеки від 13.06.2008 року, [PERSON], як майновий поручитель, зобов*язана забезпечувати всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору (а також будь - якими додатковими угодами до нього) укладеного між іпотекодержателем та позичальником. Ч. 2-3 зазначеного розділу передбачено, що в разі внесення змін (доповнень) та розірвання кредитного договору в односторонньому порядку «договір іпотеки забезпечує всі вимоги іпотекодержателя як кредитора за кредитним договором». В подальшому, розділом 111, п.п. 3.1.2; 3.1.5; 3.1.6 договору іпотеки передбачається, що у разі порушення будь - яких умов кредитного договору (прострочення сплати процентів, неповернення кредиту) іпотекодавцем, іпотекодержатель вправі вимагати від нього дострокового виконання за умовами кредитного договору. Як передбачено п. 3.3.8 договору іпотеки «у разі внесення до кредитного договору змін та доповнень стосовно розміру суми кредиту, розміру процентної ставки за користування кредитом і т.п. - одночасно з внесенням зміни до кредитного договору, або в строк, визначений іпотекодержателем зобов*язаний укласти (іпотекодавець) з іпотекодержателем нотаріально посвідчену угоду про внесення змін до цього договору», проте Банком вказана умова іпотечного договору виконана не була та іпотекодавця ніхто не попереджав про підвищення процентної ставки за користування кредитом, додаткової угоди не укладалось, із змістом самого кредитного договору іпотекодавця ніхто не знайомив. Відповідно до розділу 1 ч. 4 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право на стягнення предмета іпотеки тільки «у разі одностороннього розірвання кредитного договору іпотекодержателем згідно розділу «порядок внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку» кредитного договору іпотеко держатель з дати розірвання кредитного договору звертає стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому цим договором (іпотеки), тобто на час звернення до суду з вимогою про стягнення предмету іпотеки і виселенні із квартири у Банка були відсутні підстави такого звернення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець, який є відмінний від боржника, не отримував від іпотекодержателя письмової вимоги про усунення порушень з виплати кредиту у не менш ніж тридцятиденний строк, що, як роз*яснив Верховний Суд України, являється підставою для відмови в задоволенні вимог позивача в частині стягнення на предмет іпотеки. Такої вимоги [PERSON] не отримувала, як вбачається з копії в матеріалах справи, вимога про усунення порушень з виплати кредиту, по поштовій квитанції, була відправлена 25.03.09 року з попередженням про погашення заборгованості у строк до 26.03.09 року, в той час як [PERSON] така вимога була направлена 21.112008 року без визначення терміну виконання. Згідно вищевказаних пунктів договору іпотеки в яких зазначено що у разі неодноразового порушення умов кредитного договору (несвоєчасна сплата процентів або повернення кредиту) іпотекодавцем, іпотекодержатель звертає стягнення на предмет іпотеки, тобто в даному випадку [PERSON] фактично являється поручителем по кредитному договору і солідарно з боржником в повному обсязі відповідає перед кредитором в частині погашення кредиту. В даному випадку іпотечний договір відредактовано таким чином, що до [PERSON], в залежності від обставин, можливо визнавати як іпотекодавцем так і солідарним боржником, що в даному випадку і було визначено позивачем, в зв*язку з підвищенням процентної ставки по кредиту без її згоди, вона була визнана в якості іпотекодавця. [PERSON] і її представник вважають, що працівники Банку, в тому числі працівники служби безпеки Банку, які зобов*язані перевіряти не тільки необхідну документацію позичальника, а й майнового поручителя, тому що на момент закінчення строку погашення суми кредиту - 2028 рік, їй виповниться 70 років, в той час як вимоги до поручителів обмежені віком від 21 до 60 років. 3-і особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник Московського відділення Відділу по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Харківській області в судове засідання не з*явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, в зв*язку з чим суд вважає їх неявку неповажною і розглядає справу у їх відсутність. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Як установлено в судовому засіданні, між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі начальника відділення № 9 Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» [PERSON] та [PERSON], 13.06.2008 року було укладено Кредитний договір № 27/08-9 на отримання суми кредиту в розмірі 46120,00 (сорок шість тисяч сто двадцять) доларів США на строк з 13 червня 2008 року по 12 червня 2028 року. Позивач умови Кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] готівкою кредит у сумі 46120,00 доларів США, що підтверджується видатковим ордером та заявою на видачу готівки від 13.06.2008 року. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту згідно наданого графіку, у відповідності п.3.3.3. Кредитного договору, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом до 12 червня 2028 р. 29.05.2009 року позивач змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк». Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах , встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, [PERSON] умови вищезазначеного Кредитного договору порушені та належним чином не виконувались, у зв'язку з чим у відповідача за Кредитним договором станом на 23 квітня 2013 року виникла заборгованість перед позивачем по сплаті суми кредиту, процентів згідно графіку погашення кредиту та нарахованої пені, яка складається з поточної заборгованості по кредиту у сумі 9125,56 дол. США, що стягується достроково, простроченої заборгованості по кредиту у сумі 34984,00 дол. США, заборгованості по прострочених процентах у сумі 22288,66 дол. США, заборгованості по несплачених процентах у сумі 389,26 дол. США, пені по простроченому кредиту у сумі 49501,53 грн., пені по прострочених процентах у сумі 114035,57 грн. , а всього заборгованість становить суму 66787,48 дол. США та 163537,10 грн. пені, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22 квітня 1996 року № 5А-96-67063, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду згідно з Розпорядженням від 22 квітня 1996 року № 6251, право власності на квартиру зареєстроване КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний № 23630713, номер запису П-5-23903 в книзі 1, про що уклала з позивачем Договір іпотеки № 27/08-9 без оформлення заставної від 13 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО 13.06.2008 р. за реєстровим № 6633. Відомості про іпотеку квартири внесені в Державний реєстр іпотек, що підтверджено Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 19166849 від 17.06.2008р. На відчуження квартири накладена заборона, що підтверджується написом на договорі іпотеки від 13.06.2008р. за реєстровим № 6634. Відповідно до ст.526 ЦКУ зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої ст.530 ЦКУ, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частино третьою ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виконання зобов'язання у іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Згідно вимог ст. 526 ЦК України належним виконанням з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та валюті, визначеними у кредитному договорі. Чинне, на момент укладання кредитного договору, законодавство України не забороняло надавати кредити в іншій валюті, ніж валюта України. Ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати банківські операції, зокрема операції з валютними цінностями. Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», на день видачі кредиту, мав необхідну ліцензію на здійснення валютних операцій. Пунктом 3.2.8 Кредитного договору передбачено що «в разі невиконання Позичальником зобов'язань передбачених дійсним договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно договору про іпотеку, який укладено між банком та майновим поручителем. Разом з тим, умовами договору іпотеки від 13.06.2008 року, п. 1.1 розділу 1 - «предмет договору» передбачено, що [PERSON], як майновий поручитель, зобов*язана забезпечувати всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 27/08-9 від 13.06.2008 року; -ч. 3 зазначеного розділу передбачено, що про дату виникнення обставин та наслідків, передбачених розділом «порядок внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку кредитного договору» (несвоєчасне погашення кредиту, процентів по кредиту), іпотекодержатель повідомляє іпотекодавця письмово. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов*язання, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцяти денний строк. 21.11.2008 року Банком, без вказівки строку виконання, така вимога була направлена [PERSON], в той - же час, в зв*язку з підвищенням процентної ставки без укладення додаткової угоди з поручителем, як передбачено договором іпотеки, поручителю така вимога була направлена тільки 25.03.2009 року з вимогою про погашенням заборгованості по кредиту тільки позичальником у строк до 26.03.2009 року, (позов Банка поступив до суду 01.04.2009 р.), а вразі непогашення в наданий строк, Банк звернеться з позовом про стягнення на предмет іпотеки, фактично доказів про отримання поручителем такої вимоги, позивачем суду не надано, тому, як указав Верховний Суд України у висновках викладених у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави передбаченої п. 1 ч.1 ст 355 ЦПК України за 2010- - 2011 роки, в задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки може бути відмовлено. Крім того, суд вважає, що Банк, не мав підстав звернення до суду з позовом про стягнення предмету іпотеки і виселення із квартири [PERSON], тому що дані вимоги суперечать ч. 4, розділу 1 договору іпотеки, яким передбачено, що «іпотекодержатель набуває право на стягнення предмета іпотеки тільки «у разі одностороннього розірвання кредитного договору іпотекодержателем згідно розділу «порядок внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку» кредитного договору іпотекодержатель з дати розірвання кредитного договору звертає стягнення на предмет іпотеки. На час розгляду судом справи по суті, кредитний договір не розірвано і Банком питання про розірвання кредитного договору не ставилось. Пунктом 3.3.8 договору іпотеки від 13.06.2008 року передбачено, що «у разі внесення до кредитного договору змін та доповнень стосовно розміру суми кредиту, розміру процентної ставки за користування кредитом, строків виконання зобов*язень щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом - одночасно з внесенням зміни до кредитного договору або в строк, визначений іпотекодержателем зобов*язаний укласти (іпотекодавець) з іпотекодержателем нотаріально посвідчену угоду про внесення зазначених змін до цього договору», тобто, в даному випадку в договорі іпотеки чітко передбачено підписання додаткової угоди при збільшенні Банком кредитної процентної ставки в односторонньому порядку, що фактично Банком виконано не було, в той час як з Додатку № 1 розрахунку заборгованості [PERSON] перед Банком по процентах за користування кредитом в розділі % ставка, видно, що Банк самостійно, без укладення додаткової угоди з поручителем, 13.10.2008 року збільшив процентну ставку за користування кредитом з 13.8% до 14.8%. На час постанови рішення суду, представником Банку не надано доказів в частині спростування тверджень поручителя про те, що при укладенні договору іпотеки, з умовами кредитного договору від 13.06.2008 року, на які постійно посилається позивач в договорі іпотеки, поручителя ніхто з працівників Банку не ознайомив. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у боржника по кредитному договору підстав для його звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, тому в цій частині позов Банку підлягає задоволенню в повному обсязі, відмовивши в зустрічних позовах [PERSON] і [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1730 грн. та витрати на публікацію оголошення у газеті «Слобідський край» у розмірі 288 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial