Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В вересні 2013 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона, [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO] однією сім'єю з 1990 року, тобто більше п'яти років і визнати її спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявниця вказала, що з 1990 року вона знайома з [PERSON], з яким вона працювала на одному підприємстві та стала разом з ним проживати як чоловік і дружина однією сім'єю і відповідно вели спільне господарство в [ADDRESS]. в 2005 році вони на спільні кошти придбали квартиру в [ADDRESS], в якій вони проживали разом з дня придбання. Договір купівлі-продажу кварти був оформлений на ім'я [PERSON] [INFO] [PERSON] помер у м. Нікополі Дніпропетровської області. Звернувшись до нотаріуса з заявою про вступ до спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] їй було відмовлено у видачі таких документів в зв'язку з тим, що не підтверджено факт спільного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити її у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутністю. Зацікавлена особа державний нотаріус Дніпропетровської районної жердяної нотаріальної контори [PERSON] надала судові листа з проханням про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується актовим записом № 224 від 05 лютого 2011 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS]. За часи свого життя, спадкодавець перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців не має. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що з 1990 року заявниця фактично проживала зі спадкодавцем, вони вели спільне господарство та бюджет. Після смерті [PERSON] заявниця займалася його похованням за власні кошти. Заявниця у встановлений законом строк, 27 травня 2011 року, звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.6). Але, для того, щоб успадкувати в порядку спадкування за законом їй необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем більше п'яти років на момент відкриття спадщини. На даний час [PERSON] продовжує користуватись майном померлого - квартирою. Після його смерті у заявниці на руках залишились всі правовстановлюючі документи на квартиру, та інші речі, які за життя належали спадкодавцеві [PERSON], померлому [INFO]. Окрім вищевикладеного, зібраними доказами підтверджується факт постійного спільного проживання заявниці з померлим [PERSON] з 1990 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявниці в повному обсязі.

Outcome: approved