Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.10.2010 року у розмірі 13362,89 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що згідно укладеного договору від 08.10.2010 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні кредитного договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання виконав повністю, а відповідачка умови договору не виконує, що призвело до утворення заборгованості за тілом кредита у розмірі 3692,61 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредита у розмірі 2931,37 грн.; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 4576,39 грн.; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050,00 грн., а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 612,52 грн. - процентна складова, що у загальному становить 13362 грн. 89 коп. Відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася по невідомих суду причинах, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач вказує, що кредитний договір укладено 08 жовтня 2010 року, проте до позовної заяви додає копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі даної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, остання містить анкетні дані [PERSON] , прохання надати платіжну картку кредитка «Універсальна» та бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою, заявадатована 08.10.2010 р. У довідці про умови кредитування з використанням кредитки ««Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачкою, вказано базова % ставка в місяць, розмір щомісячних платежів та строк їх внесення, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а також штрафу за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.10.2010 року [PERSON] станом на 02.07.2019 року має заборгованість у розмірі 13362,89 грн., яка складається із: 3692,61 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2931,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 4576,39 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1050,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 612,52 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідачка була належним чином проінформована про умови кредитування у Приватбанку, що підтверджується її підписом у довідці про умови кредитування з використанням кредитки ««Універсальна, 30 днів пільгового періоду», тому вона повинна погасити заборгованість за кредитним договором. Однак суд вважає, що з відповідачки на користь позивача не підлягає стягненню штраф у сумі 500,00 грн. - фіксована частина та 612,52 грн. - процентна складова з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Так, із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов`язання за кредитним договором, банком одночасно нараховано пеню у сумі 5626,39 грн. та накладено штрафи у сумі 1112,52 грн. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що одночасне застосування двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Тому позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial