Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення належності співвласникам [PERSON], [PERSON], і спадкодавцю [PERSON], померлій 08 квітня 2012 року, по 1/3 частині кожному в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0231, площею 0,0452, розташовану [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що право спільної сумісної власності приватної власності за позивачем, [PERSON], її дочкою, [PERSON] та її покійною матірю, [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0231, площею 0,0452, розташовану [ADDRESS], посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 339513 від 20.06.2008 року, виданим на підставі рішення Рівненської міської ради від 26.12.2007 року за № 1311. Зазначені вище особи мали право спільної сумісної приватної власності на квартиру [ADDRESS], що посвідчувалося Свідоцтвом на право власності на житло, виданим Виконавчим комітетом Рівненської міської Ради від 22.02.2000 року, наказ № 46 від 22.02.2000 року та зареєстровано Рівненським міським БТІ 03.03.2000 року за № 159-19544145. 08 Квітня 2012 року, мати позивача [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, в тому числі на частину земельної ділянки. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом звернулася до Другої рівненської державної нотаріальної контори, відповідно до ст. 1261 ЦКУ. Спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 57080514 заведена 07.02.2015 та 18.02.2015 року видано Свідоцтво на право на спадщину за законом, яке зареєстроване у реєстрі за № 3-76. Спадщина складалася з 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Однак у видачі свідоцтва на право на частину земельної ділянки, на яку також відкрилася спадщина, державним нотаріусом відмовлено, оскільки за предявленим правовстановлюючим документом на земельну ділянку, неможливо визначити частку спадкодавця. Письмового заперечення відповідача на позовну заяву не надійшло. Позивач підтримала вимоги позову в суді. Додатково пояснила, що будь якої домовленості, рішення суду, законних підстав щодо нерівності часток не було. Вони проживають в квартирі, користуються спільно земельною ділянкою, вважаючи частки кожного в праві спільної сумісної власності рівними. Пісоя смерті матері вона звернулась в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у встановлені строки, де вимагають рішення суду про визначення часток в спільній сумісній власності на землю, внаслідок чого звернулася до суду із даною заявою. Просить заяву задовольнити, визначити належність співвласникам [PERSON], [PERSON], і спадкодавцю [PERSON], померлій 08 квітня 2012 року, по 1/3 частині кожному в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0231, площею 0,0452, розташовану [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] повністю визнала позовні вимоги та доводи позивача в суді, просить їх задоволення судом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в даній справі, встановлені обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що приватизована квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці [PERSON], відповідачу [PERSON] та їх матері /бабі відповідача/ [PERSON], померлій 08.04.2012 року відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 124721. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0231, площею 0,0452, розташована [ADDRESS], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 339513 від 20.06.2008 року, виданого на підставі рішення Рівненської міської ради від 26.12.2007 року за № 1311 належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці [PERSON], відповідачу [PERSON] та спадкодавцю [PERSON], акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010858300811. Будь - яких змін в державну реєстрацію права спільної сумісної власності на дану земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0231, площею 0,0452, розташовану [ADDRESS] не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власност з визначенням частки кожного з учасників спільної власності /спільна часткова власність/ або без визначення часток учасників спільної власності /спільна сумісна власність/. Відповідно до положень ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку. Володіння, користування, та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або за законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, за відсутності доказів про іншу домовленість між співвласниками, рішеннь судів чи законних підстав нерівності часток в спільній сумісній власності на земельну ділянку, суд прийшов до висновку, що частки вищенаведених співвласників в приватній спільній сумісній власності були рівними і частка кожного із них складала по 1/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0231, площею 0,0452, розташованої [ADDRESS]. За наведених обставин, частки позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] становлять по 1/3 частині в спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку, що ніким не оспорюється. Крім того, у зв»язку зі смертю 08.04.2012 року співвласника [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 124721 відділу ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції від 09.04.2012 року на актовий запис № 569 від 09.04.2012 року, відкрилась спадщина на належну померлій 1/3 частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0231, площею 0,0452, розташовану [ADDRESS]. За наведених обставин, суд вважає наявними законні підстави для визначення належних співвласникам, в тому числі позивачу, відповідачу та спадкодавцю /спадкову/, по 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки, що знаходилась в спільній сумісній власності. На підставі викладеного, ст. 370, 372 ЦК України,

Outcome: approved