Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 20 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1386 - розірвати, а судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що від шлюбу вони з відповідачкою спільних дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх. Вказав, що не підтримує з дружиною шлюбних відносин з січня 2014 року. Справу просив розглянути без його участі та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву та письмові пояснення, в яких позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що не підтримує з чоловіком шлюбних відносин. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін та розглянути справу без її участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що 20 грудня 2003 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1386. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2014 року, шлюб носить формальний характер. З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити його (чоловіка) інтересам, що має істотне значення. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved