Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач, яка не є членом сімї померлого [PERSON] попереднього власника житлового будинку, в 2006році зареєструвалась в спірному житловому будинку, проте не проживає в ньому більше 11 років без будь-яких поважних причин. Посилаючись на те, що він як спадкоємець померлого є власником житлового будинку з 2009р., має право розпорядження успадкованим майном, чому перешкоджає факт реєстрації відповідача у ньому, яка без будь-яких поважних причин, за власним бажанням не проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: вул.Космонавтів,45 в с.Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, відсутність будь-яких угод щодо права користування житловим будинком, просить про задоволення позову. В судове засідання 25.06.2018р. позивач [PERSON], який був присутній у судовому засіданні 12.06.2018року, не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та про задоволення позову. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки позивач та відповідач не з'явилися до зали судового засідання. Вивчивши доводи позовної заяви, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] батько позивача, за життя був власником житлового будинку за адресою: вул.Космонавтів,45 в с.Новопетрівське, Новоодеського району Миколаївської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Новоодеською державною нотаріальною конторою, Новоодеського району, Миколаївської області від 11.03.2004року № 2-52 та зареєстрованого комунальним підприємством «Новоодеське бюро технічної інвентаризації» 06.04.2004року, №263. 28.12.2006 році батько позивача [PERSON] зареєстрував відповідача [PERSON] в належному йому житловому будинку. В 2009 році [PERSON] помер . Після його смерті , позивач по справі [PERSON], як спадкоємець за заповітом, оформив право на спадщину, до складу якої входить і житловий будинок за адресою: вул.Космонавтів,45 в с.Новопетрівське, Новоодеського району Миколаївської області (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.11.2009 року, реєстровий номер 2-1980). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] є зареєстрованою у житловому будинку за адресою: вул.Космонавтів,45 в с.Новопетрівське, Новоодеського району Миколаївської області з 28.12.2006 року, що підтверджується копією облікової адресної картки, засвідченою Новопетрівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, реєстровий №10 від 29.03.2018р.. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у спірному житловому будинку не проживає більше 5 років. Участі в утриманні житла не приймає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що дійсно [PERSON] в 2006 року була зареєстрована у належному на даний час позивачу будинку за адресою: вул.Космонавтів,45 в с.Новопетрівське, Новоодеського району Миколаївської області. Проте, там не проживає, де вона перебуває йому не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй нічого не відомо з приводу проживання відповідача [PERSON] за адресою: вул.Космонавтів,45 в с.Новопетрівське, Новоодеського району Миколаївської області. [PERSON] вона ніколи не бачила. Відповідно до акту обстеження по факту проживання, складеного секретарем сільської ради [PERSON], депутатом сільської ради [PERSON], від 26.03.2018року в присутності сусідів свідків: [PERSON], [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] , [PERSON], фактично не проживає за вказаною адресою більше 5 років. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Права власника жилого будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.71 \~ЖК Української РСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи підставність позову позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача, яка не є членом його сім'ї, та не була такою і померлому [PERSON], в житловому будинку порушує його право власності на житло, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності. За таких обставин, суд вважає, що право власності позивача на спірний житловий будинок підлягає захисту, шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житлом.

Outcome: approved