Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від\~15.06.2008 р.,\~укладеного з\~ [PERSON] ,\~останній був наданий кредит у розмірі\~7600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] померла і спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті є [PERSON] як така, що фактично прийняла спадщину, оскільки згідно з вимогами ст. 1270 ЦК України не заявила відмову від неї. Крім того, померла [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією й тією самою адресою, що дає підстави вважати, що остання фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на день її смерті становила 5846,88 грн .(тіло кредиту). 22.09.2017 року АТ КБ «Приватбанк» направило [PERSON] претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] однак вона жодних дій щодо її виконання не вчинила. Враховуючи наведене, АТ КБ «Приватбанк» просить суд позов задовольнити, та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 15.06.2008 року у розмірі 5846,88 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. 26.07.2019р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, \~без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. Однак не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.\~\~ Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 7600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та актовим записом про смерть № 798 від 09.04.2016 р. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку банку станом на дату смерті [PERSON] , а саме: 09.04.2016 року становить 5846,88 грн. - заборгованість за кредитом. 26.01.2017 року АТ КБ «Приватбанк» направило до Першої маріупольської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просило повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину. Відповідно до відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 15.02.2017 року № 332/01-16 після смерті [PERSON] спадкова справа щодо майна померлої не заводилась. 22.09.2017 року АТ КБ «Приватбанк» направило [PERSON] претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] відповідно до вимог статті 1282 ЦК України. За змістом статтей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статті 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269, ст. 1270 ЦК України вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Згідно з \~частиною другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день,\~з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). У відповідності до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року. Вимогу кредитора банк направив [PERSON] в строки, передбачені ст. 1281 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання [PERSON] та померлої [PERSON] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] за вищезазначеною адресою також підтверджено довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 062-29.02-02664 від 03.07.2019 р. За таких обставин, суд доходить висновку, що [PERSON] фактично вступила в права спадкування після померлої [PERSON] успадкувавши її борги, тому суд вважає, що вимоги кредитора до спадкоємця [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved