Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про поновлення строків звернення до суду, визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30.10.2018 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно наказу директора школи № 16-нк від 30.10.2018 року її було звільнено із посади сторожа школи відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП за систематичні прогули. Вважаючи вказаний наказ незаконним, зазначила, що з 05.12.1996 року працювала на вказаній посаді із визначеним режимом роботи, який охоплював нічний час, тобто з 22год. ночі до 06год. ранку наступної доби. Згідно наказу директора школи №154-но від 22.10.2018 року змінено режим роботи сторожа та встановлено його у виді робочої зміни, яка триває з 18год. вечора до 02год. ночі наступної доби. Зауважила, що не була ознайомлена із вказаним наказом та після його видачі продовжувала працювати по попередньому графіку, а саме з 22год. по 06год. Про зазначений наказ та акти, які були складені комісією від 23-25 жовтня 2018 року щодо відсутності її на робочому місці у робочий час згідно зміненого графіку стало відомо 29.10.2018 року під час відвідування її на робочому місці комісією на чолі із директором школи. Протягом трудової діяльності жодних зауважень з приводу виконання трудових обов`язків не отримувала, заходи дисциплінарного впливу до неї не застосовувалися. Враховуючи вказані обставини, просила задоволити вимоги позову в повному обсязі. Також, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, який просила поновити, вказала, що на час звільнення з роботи здійснювала догляд за важкохворою матір`ю, яка [INFO] померла, в зв`язку з чим перенесла душевні страждання та тривалий час перебувала у пригніченому стані. Крім того, намагалася вирішити вказаний спір у позасудовому порядку шляхом звернення до Відділу освіти Деражнянської РДА та Управління Держпраці у Хмельницькій області. Ухвалою судді від 30.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 19.04.2019 року відповідач - Деражнянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2 подав відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення вимог позову в повному обсязі. Вважав звільнення позивача таким, яке здійснене із дотриманням вимог закону. В підтвердження цього, зазначив, що [PERSON] відмовилася надати пояснення з приводу її відсутності на роботі. За поданням директора школи профспілковим комітетом надано згоду на застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення. 16.04.2019 року відповідач - Відділ освіти Деражнянської районної державної адміністрації подав відзив на позовну заяву в якому вимоги заяви не визнав, вказуючи на відсутність підстав у даної установи нести обов`язки відповідача у даному спорі. 15.05.2019 року позивачем подано відповідь на відзив в якому остання підтримуючи позовні вимоги зазначила, що усі акти комісій, протокол засідання профспілкового комітету, які були додані школою до відзиву на позов, складені після звернення її до суду з цим позовом. Про розгляд питання щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності на засіданні профкому не повідомлялася. В суді позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили його задоволити. Представники відповідачів заперечували проти позову з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В силу ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Судом встановлено, що відповідно до наказу №26 від 05.12.1996 року [PERSON] прийнята на посаду сторожа у Деражнянську ЗОШ І-ІІІ ступенів №2. Згідно режиму роботи технічного персоналу Деражнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, затвердженого директором школи від 28.08.2017р. графік роботи сторожа в літній період становив з 22год. до 06год.; в зимовий період з 18год. до 02год. Фактично ж, сторож [PERSON] протягом усієї трудової діяльності у школі, працювала за графіком, який згідно зазначеного вище режиму встановлений для літнього періоду, тобто з 22год. по 6год., що не оспорюється сторонами. Відповідно до наказу директора школи № 154-но від 22.10.2018 року у зв`язку з виробничою необхідністю, початком опалювального сезону, внесенні зміни до режиму роботи сторожа [PERSON]., згідно яких робочий тиждень залишено сорокагодинним, робоча зміна розпочинається о 18.00 год. і закінчується о 02.00год. Як вбачається із акту комісії від 22.10.2018 року [PERSON] , в присутності працівників школи - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ,ознайомлена із вказаним вище наказом, від підпису відмовилася. Згідно акту комісії у складі працівників школи [PERSON], [PERSON] , [PERSON]. та [PERSON] від 23.10.2018 року встановлено відсутність сторожа на робочому місці того ж числа в період з 18.00год. до 19.30год., при тому що остання 22.10.2018 року була повідомлена завгоспом про розпорядок роботи. Актами комісій у складі директора школи [PERSON] та працівників - [PERSON] та [PERSON] , від 24.10.2018 року та 25.10.2018 року встановлено відсутність [PERSON] на робочому місці в період часу з 18год. до 22год.(наявні очевидні виправлення). Відповідно до протоколу засідання профспілкового комітету Деражнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 від 29.10.2018 року №11 надано дозвіл дирекції школи на звільнення [PERSON] з посади сторожа школи за систематичний прогул. Наказом директора ЗОШ № 163-нк від 30.10.2018 року [PERSON] звільнено з посади сторожа школи з 30.10.2018 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП за систематичні прогули на підставі вищевказаних актів комісій від 23-25 жовтня 2018 року. Таким чином, підставою для звільнення позивача із роботи стали систематичні прогули останньої. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року (зі змінами) прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Суд враховує, що стороною позивача не оспорюється відсутність її на робочому місці у дні та періоди часу, які були зафіксовані за допомогою актів комісії від 23-25 жовтня 2018 року. Проте перевіряючи доводи останньої щодо не доведення роботодавцем до її відома змін, які відбулися у режимі роботи сторожа, судом приймається до уваги наступне. В силу ч. 3 ст. 32 КЗпП режим роботи являється однією із істотних умов праці про зміну якої працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Отже, змінені істотні умови праці вводяться в дію не раніше ніж через два місяці з часу офіційного попередження працівника про такі зміни. Разом з цим, стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про попередження [PERSON] про зміну режиму її роботи, отримання роботодавцем згоди останньої продовжувати роботу після зміни істотних умов праці або про її відмову працювати в нових умовах. При цьому, судом також приймається до уваги, що вказаний наказ не містить вказівки щодо дати з якої починає діяти змінений графік. З огляду на викладене, до вказаних правовідносин підлягає застосуванню загальний строк, передбачений ч.3 ст. 32 КЗпП, в зв`язку з чим відсутність позивача на робочому місці 23-25 жовтня 2018 року, згідно графіку, який був затверджений директором школи від 22.10.2018 року не може розцінюватися як систематичні прогули, так як у вказаний період змінений графік роботи не вступив у дію. При цьому, надаючи оцінку акту комісії від 22 жовтня 2018 року про відмову [PERSON] від ознайомлення із наказом про зміни режиму роботи сторожа, суд враховує показання членів комісій, які були безпосередньо допитані судом в якості свідків. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] стверджували, що 22.10.2018 року в приміщенні приймальні директора школи сторожа [PERSON] було повідомлено про зміст наказу про зміни режиму її роботи, від підпису якого остання відмовлялася. При цьому, свідок [PERSON] показала, що ознайомлення позивача із вказаним наказом відбувалося ввечері, під час робочої зміни останньої. Зауважила, що вона тричі, на вимогу директора, приходила до навчального закладу, де перевірялася явка сторожа на роботу. Всі відвідування відбувалися у вечірній час. Крім того, відповідно до табелю обліку використання робочого часу Деражнянської ЗОШ №2 за жовтень 2018 року, затвердженого директором школи [PERSON], сторож [PERSON] відпрацювала восьмигодинні робочі дні за період з 23 по 25 жовтня 2018 року. Відомості про прогули у даний період документ не містить. При цьому, як стверджували в суді представники відповідачів, відсутні додаткові табелі обліку робочого часу за жовтень 2018 року, а також зміни до первинного документу, виготовлення яких могло б бути пов`язане із звільненням позивача із роботи. Таким чином, суд приходить до висновку, що наданні стороною відповідача докази на підтвердження ознайомлення позивача 22.10.2018 року із змінами режиму роботи є сумнівними та суперечливими в зв`язку з чим відхиляються судом. З огляду на зміст ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстави, передбаченої п.4 ст. 40 цього Кодексу може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного вказаною статтею. У разі повторної неявки працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Як встановлено судом, 29.10.2018 року директор школи [PERSON] вніс подання на адресу профспілкового комітету Деражнянської ЗОШ №2 про притягнення до адміністративної відповідальності за прогули, які мали місце 23, 24, 25 жовтня 2018 року сторожа школи [PERSON]. Того ж дня, вказане подання, у відсутність [PERSON] було розглянуто на засіданні профспілкового комітету школи. Як вбачається зі змісту протоколу засідання профкому №11 від 29.10.2018 року, директор школи довів до відома членів вказаного органу про відсутність [PERSON] на роботі та її відмову, в присутності комісії, надавати з цього приводу пояснення. За результатами розгляду вказаного подання профспілковою організацією надано дозвіл дирекції школи на звільнення [PERSON] з посади сторожа школи за систематичні прогули. Також, судом встановлено, що вказане подання директора школи, не містить чітких посилань, які б достовірно свідчили про бажання роботодавця розірвати трудовий договір із працівником, враховуючи виявлені порушення ним трудової дисципліни. В зв`язку з цим, також відсутні обґрунтування такого подання. Крім того, суд констатує, що в ході такого засідання, директор школи ввів в оману профком щодо відмови [PERSON] надавати пояснення з приводу причин її відсутності на робочому місці з 23 по 25 жовтня 2018 року. При цьому, враховується, що згідно пояснень директора школи [PERSON] та показань свідка [PERSON] засідання профспілкового комітету відбувалося близько 15 год. 29 жовтня 2018 року. Натомість ознайомлення [PERSON] із актами про відсутність на роботі та надання останній можливості виразити з цього приводу пояснення, мала місце в нічний час того ж дня, коли остання перебувала на роботі, тобто після проведення засідання профкому, що підтвердили в суді [PERSON] та свідки [PERSON] та [PERSON] . Будь-які відомості, які б свідчили про те, що [PERSON] повідомлялася профспілковою організацією про розгляд вказаного подання, матеріали справи не містять. Враховуючи викладені обставини, які вказують на очевидні порушення вимог закону, як директором школи під час внесення подання, яке, на думку суду, є некоректним та необґрунтованим, так і профспілковим комітетом Деражнянської ЗОШ №2 при наданні дозволу на звільнення [PERSON] за систематичні прогули, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що надана згода не може бути визнана такою, що має юридичне значення. В силу ч.3 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування правомірності прийнятих у даній категорії справ рішень, вчинення дій покладається на відповідача. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не спростовано достовірними доказами доводи позивача про незаконність її звільнення з роботи, в зв`язку з чим наказ директора школи від 30.10.2018 року №163-нк являється протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Отже, в силу вказаної норми [PERSON] підлягає поновленню на посаді сторожа Деражнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 та їй має бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з 30 жовтня 2018 року до 20 травня 2019 року включно. При розрахунку цього заробітку, судом враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до абзаців 1 і 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Протягом останніх 2 календарних місяців, які передували звільненню позивача з роботи (серпень та вересень 2018 року), [PERSON] відпрацювала 42 робочих дні. З урахуванням норм п. 3 Порядку за ці місяці її заробіток склав 8112грн.31 коп. (4036,91 + 4075,40), середньоденний заробіток - 193 грн. 15 коп. (8112,31:42). Вимушений прогул позивача тривав 137 робочих днів (з 30 жовтня 2018 року до 20 травня 2019 року включно), тому її середній заробіток за цей період становить 26 461 грн. 55 коп. (137 х 193,15). Ця сума, з якої слід провести утримання податку з доходу фізичних осіб та інші обов`язкові платежі, підлягає стягненню з Відділу освіти Деражнянської районної державної адміністрації на користь [PERSON] . При цьому, суд вважає безпідставними доводи представника Відділу освіти щодо відсутності у нього обов`язку по виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу та враховує, що даний відповідач несе видатки по оплаті праці працівників закладів освіти району. Також, при зверненні [PERSON] до суду із даним позовом мало місце порушення, визначених ч.1 ст. 233 КЗпП строків звернення до суду для захисту порушених прав. Так, згідно акту комісії [PERSON] 01.11.2018 року отримала трудову книжку, що не оспорюється позивачкою. Відповідно до ст. 234 КЗпП у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу суд може поновити ці строки. Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строків звернення до суду із даним позовом, які полягали у догляді позивача за матір`ю - [PERSON] , [INFO] , а в подальшому смерть останньої, яка мала місце 29.11.2018 року. В зв`язку з цим, суд вважає за доцільне поновити [PERSON] строк для звернення до суду із цим позовом. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, задоволення судом позову, з відповідача - Відділу освіти Деражнянської районної державної адміністрації на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який в загальному становить 2305 грн. 20коп.

Outcome: approved