Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 1991 року по 2016 року вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] досягнула повноліття та є студенткою першого курсу ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет ім. Григорія Сковороди». У зв`язку з навчанням на денній формі навчання [PERSON] не має можливості матеріально себе забезпечувати. В свою чергу, [PERSON] також не може самостійно забезпечити належний рівень матеріального утримання дочки. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 березня 2019 року до суду та до досягнення дочкою 23-річного віку. У судовому засіданні позивач підтримала пред`явлений позов та просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти сплати аліментів у розмірі ј частки його заробітку на утримання дочки [PERSON] до закінчення нею навчання. Крім цього, при ухваленні рішення просив суд врахувати, що протягом червня-жовтня 2019 року добровільно сплачував аліменти на утримання дочки у розмірі 3000 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що в період часу з 16 листопада 1991 року по 20 грудня 2016 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7), копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2016 року (а.с.8), копією свідоцтва про народження, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.3). З акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 30 червня 2019 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Адамовським Ю.О., вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.23). У відповідності до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Встановлено, що [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди». Термін навчання становить період часу з 01 вересня 2018 року по 31 червня 2022 року. Це підтверджується довідкою, виданою деканом соціоісторичного факультету №108 від 19 лютого 2019 року (а.с.9). У зв`язку з цим [PERSON] позбавлена можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Так, в матеріалах цивільної справи містяться копії квитанцій, згідно яких за період з червня по жовтень 2019 року [PERSON] перераховував грошові кошти на користь позивача на утримання їхньої спільної дочки. Тому суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві стосовно того, що відповідач ухиляється від матеріального утримання дочки, не відповідають дійсності. З огляду на це, суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягувати аліменти щомісячно і до закінчення дочкою навчання в ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди», але не більше ніж до досягнення 23-х років. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має важкий стан здоров`я та тяжке матеріальне становище, або на його утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні члени сім`ї. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність [PERSON] сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Обставини щодо потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в отриманні матеріальної допомоги від батька, жодним чином не може свідчити про наявність реальної можливості відповідача надавати таку допомогу. Тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду було встановлено, що з червня по жовтень 2019 року відповідачем добровільно сплачувались аліменти на користь позивача на утримання дочки. Тому, суд вважає за необхідне відступити від положення ч.1 ст.191 СК України, з огляду виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини та стягувати аліменти, починаючи саме з 01 жовтня 2019 року. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від його сплати. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial