Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В березні 2017 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 04.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17297,41 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, що складає між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка не виконувала належним чином зобовязання, через що станом на 16.02.2017 року має заборгованість 19850,50 гривень, яка складається з наступного: - 15016, 22 гривень - заборгованість за кредитом; - 1057,11 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 601,92 гривень заборгованість за пенею та комісією; - 3175,25 гривень - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, які просять стягнути з відповідачки, а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, зі слів якого відповідачка перебуває за кордоном, про що свідчать повідомлення про виклик в судове засідання та розписки про вручення повістки про виклик до суду. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України та того, що відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 04.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17297,41 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України. Згідно цієї статті Цивільного кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. В статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 3 п. 3 ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що у відповідачки виникла заборгованість по сплаті реструктуризованого кредиту, яка підлягає стягненню станом на 16 лютого 2017 року в розмірі 19850 (девятнадцять тисяч вісімсот пятдесят) гривень 50 копійок заборгованості за кредитним договором б/н від 04 березня 2016 року, з яких: 15016,22 - заборгованість за кредитом; 1057,11 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 601, 92 гривень заборгованість за пенею та комісією; 3175,25 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, які підлягають стягненню з позивачки. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по сплаті 1600,00 гривень судового збору.

Outcome: approved