Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.03.2011 року в розмірі 80396 гривен 98 копійок, що виникла станом на 26.11.2017 року і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 36826 гривень 34 копійки, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 18006 гривень 20 копійок, - пені в розмірі 21259 гривень 82 копійки, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 3804 гривні 62 копійки. Представник позивача просить розглядати справу у його відсутність, про що вказав в позовній заяві. Погодився на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за заявою відповідача від 15.03.2011 року позивач надав йому кредитну картку «Універсальна» та встановив на ній кредитний ліміт в розмірі 15000 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 3,6 % на місяць, а відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання. В заяві відповідач вказав, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 10-26). Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Під час користування кредитом відповідач 10 разів скористався послугою оплата товару частинами у зв?язку з чим йому надавались додаткові кредитні кошти на оплату товару, а сума отриманого кредиту збільшилась до 36826 гривень 34 копійок, що підтверджується роздруківкою руху коштів (а.с. 60-85). Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 7-9) відповідач скористався наданими йому кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором не виконував. Станом на 26.11.2017 року його заборгованість становить 80396 гривен 98 копійок і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 36826 гривень 34 копійки, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 18006 гривень 20 копійок, - пені в розмірі 21259 гривень 82 копійки, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 3804 гривні 62 копійки. Під час вирішення питання про стягнення вищевказаної заборгованості, суд керується правом відповідача на справедливий суд, яке закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Outcome: partial