Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

В березні 2019р. позивач ТОВ «ФК «Фінекс капітал» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10635,52 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 червня 2014р. за договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспорту № 120.0758847.555 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було застраховано автомобіль «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , за яким страхувальником та вигодонабувачем є [PERSON] Умовами договору (п.10) визначено строк його дії з 08 червня 2014р. по 07 липня 2015р. 27 листопада 2014р. в м. Києві на вул. Володимирській, 24 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобіля «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під її керуванням та автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням відповідача [PERSON] Зазначена ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014р. у справі № 761/3723/14-п. За страховим випадком: ДТП, що сталась 27 листопада 2014р. за участю застрахованого автомобіля «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , згідно страхових актів № 3615.206.14.01.01. та № 3615.206.14.01.02 від 11 лютого 2015р., ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 10635,52 грн., що була перерахована на рахунок ТОВ «АВТ Баварія», згідно платіжних доручень № 3142 від 16 лютого 2015р. та № 6318 від 03 квітня 2015р. відповідно. 14 грудня 2013р. між ТДВ «СТ «Домінанта», як страховиком, та [PERSON] , як страхувальником, було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АС/8999771, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб автомобіль «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50000,0 грн., розмір франшизи 0,00 грн. Рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/24947/15, позов ПрАТ «СК «Альфа Страхування» до ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволено. В зв`язку з тим, що відповідач не повідомив ТДВ «СТ «Домінанта» про настання страхового випадку у строки, встановлені законом, у ТДВ «СТ «Домінанта» виникло право регресної вимоги до відповідача, відповідно до п.п. ґ) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 02 квітня 2018р. між ТДВ «СТ «Домінанта», як фактор та ТОВ «ФК «Довіра», як клієнт було укладено договір № 02-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг), відповідно до якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв право вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за договорами, зокрема регресними позовами, згідно додатку № 1 до цього договору. 03 квітня 2018р. між позивачем, як новим клієнтом (кредитором) та ТОВ «ФК «Довіра», як фактором було укладено договір № 03-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг), відповідно до якого позивач отримав право вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта за договором № 02-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг). Оскільки в досудовому порядку відповідач відмовляється здійснити відшкодування сплаченої суми страхового відшкодування, яке здійснило ТДВ «СТ «Домінанта» у розмірі 10635,52 грн., позивач вимушений був звернутись до суд з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019р. зазначену цивільну справу № 754/3885/19 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та сторона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 05 червня 2014р. між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспорту № 120.0758847.555, за яким було застраховано автомобіль «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , страхувальником та вигодонабувачем є [PERSON] Умовами договору (п.10) визначено строк його дії з 08 червня 2014р. по 07 липня 2015р. 27 листопада 2014р. в м. Києві на вул. Володимирській, 24 мала місце ДТП за участю автомобіля «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під її керуванням та автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням відповідача [PERSON] Зазначена ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014р. у справі № 761/3723/14-п. За страховим випадком: ДТП, що сталась 27 листопада 2014р. за участю застрахованого автомобіля «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , згідно страхових актів № 3615.206.14.01.01. та № 3615.206.14.01.02 від 11 лютого 2015р., ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 10635,52 грн., що була сплачена на рахунок ТОВ «АВТ Баварія», згідно платіжних доручень № 3142 від 16 лютого 2015р. та № 6318 від 03 квітня 2015р. відповідно. 14 грудня 2013р. між ТДВ «СТ «Домінанта», як страховиком, та [PERSON] , як страхувальником, було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АС/8999771, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб автомобіль «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50000,0 грн., розмір франшизи 0,00 грн. Рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/24947/15, позов ПрАТ «СК «Альфа Страхування» до ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволено. 02 квітня 2018р. між ТДВ «СТ «Домінанта», як фактором та ТОВ «ФК «Довіра», як клієнтом було укладено договір № 02-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг), відповідно до якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв право вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за договорами, зокрема регресними позовами, згідно додатку № 1 до цього договору. 03 квітня 2018р. між позивачем, як новим клієнтом (кредитором) та ТОВ «ФК «Довіра», як фактором було укладено договір № 03-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг), відповідно до якого позивач отримав право вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта за договором № 02-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг). Звертаючись до суд з вказаним позовом, позивач, в якості підстав позову посилався на положення п.п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з тим, що відповідач не повідомив про настання страхового випадку у строки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 38 цього Закону передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно з підпунктом 38.1.1 («ґ») п. 38.1 ст. 38 Закону страховик має право подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов, зокрема, якщо він не повідомив страховика про настання ДТП у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону). Відповідно до підпункту 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами і ніким не оспорюється, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, ТДВ «СТ «Домінанта», як страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків. Відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015р. у справі № 6-284цс15, від 22 березня 2017р. в справі № 6-2011цс16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 355/205/17, провадження № 61-27901св18. Передбачені підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: dismissed