Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Кей-Колект», ПАТ «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON], про визнання поруки, встановленої договором поруки № 111967 від 27.04.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і поручителем [PERSON], в забезпечення виконання грошових зобовязань позичальником [PERSON] за укладеним між ним і АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») договором про надання споживчого кредиту № 11149612000 від 27.04.2007 р., - такою, що припинена. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 11149612000 від 27.04.2007 р., кредит був наданий позичальнику на строк користування до 27.04.2017 р., але умовами цього договору встановлено право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту, й ПАТ «УкрСиббанк» реалізував своє право вимоги дострокового повернення кредиту шляхом направлення на адресу позичальника [PERSON] вимоги за № 138/30-81/1274 від 27.05.2010 р., яка містить вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту, після чого банк не звертався до суду з позовом до позичальника [PERSON] та/або поручителя [PERSON]В . про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11149612000 від 27.04.2007 р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] [PERSON] підтримали позов. Відповідачі ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про одержання ними судових повісток. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників позивача і третьої особи, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно з договором про надання споживчого кредиту №11149612000 від 27.04.2007 р., Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надав [PERSON] кредит в сумі 80000,00 дол. США на строк користування 120 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 13,5 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 27.04.2017 р. Відповідно до п. 5.5. договору про надання споживчого кредиту № 11149612000 від 27.04.2007 р., у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більш ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору. Розділ 11 цього кредитного договору передбачає, що відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України, сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10, 7.4., 9.2., 9.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення від банку. При цьому, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником повідомлення (вимоги) банку з інших підстав, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту банку. У відповідності до п. 5.5. та розділу 11 вказаного кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» направив на адресу позичальника [PERSON] письмову вимогу за вих. №138/30-81/1274 від 27.05.2010 р., яка містить вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату усіх нарахувань за ним у повному обсязі протягом 31 календарного дня з дати отримання позичальником цієї вимоги (а.с.16), але позичальник [PERSON] залишив цю вимогу банку без задоволення. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»), і поручителем [PERSON] 27.04.2007 р. було укладено договір поруки № 111967. Своїм листом від 15.11.2011 р. за № 12-22/26985 ПАТ «УкрСиббанк» повідомив [PERSON] про відступлення ним ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитним договором № 11149612000 від 27.04.2007 р., укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» і [PERSON] (а.с.17). Відповідно до п. 3.1. договору поруки № 111967 від 27.04.2007 р., цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань божника за основним договором. Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів, які виникають з кредитних правовідносин» встановлено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 17.09.2014 р. у справі № 6-53цс14, що набула сили правового висновку, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки : протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодний дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене ним припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості до боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Виходячи з наведеного та враховуючи, що, по-перше, ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та розділу 11 кредитного договору № 11149612000 від 27.04.2007 р. використав своє право вимоги дострокового повернення кредиту та усіх нарахувань за ним, надіславши позичальнику [PERSON] відповідну письмову вимогу за вих. № 138/30-81/1274 від 27.05.2010 р.; по-друге, суду не надано доказів на підтвердження отримання вищевказаної вимоги банку позичальником [PERSON] та/або поручителем [PERSON], а розділом 11 кредитного договору № 11149612000 від 27.04.2007 р. передбачено, у випадку неотримання позичальником вимоги банку про дострокове повернення кредиту в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником повідомлення (вимоги) банку з інших підстав, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту банку; по-третє, ані позичальником [PERSON] ані поручителем [PERSON] вказана вимога банку про дострокове повернення кредиту не виконана; - тому суд доходить висновку, що банк, змінивши строк виконання основного зобовязання, був зобовязаний предявити позов до поручителя [PERSON] протягом шести місяців, починаючи від дня настання 41 календарного дня з дати відправлення банком позичальнику [PERSON] вимоги про дострокове повернення кредиту та усіх нарахувань за ним за вих. № 138/30-81/1274 від 27.05.2010 р., але не зробив цього, тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука [PERSON], встановлена договором поруки № 111967 від 27.04.2007 року, станом на дату судового розгляду даної справи є такою, що припинена. На підставі викладеного і

Outcome: approved