Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

ВАТ НАСК «Оранта» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу згідно полісу № ВА/3638947, відповідно до якого застрахованим є транспортний засіб «Део-Ланоз», д.н.з.[NUMBER]. 15.04.2009 року біля 09:50год. в м. Чернівці по вулиці Червоноармійській, 71, зі сторони Проспекту Незалежності при заїзді на стоянку магазину «Майдан» мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю транспортних засобів «Део-Ланоз», д.н.з.[NUMBER], під керуванням під керуванням відповідача [PERSON], та «Тойота, д.н.з.[NUMBER]. ДТП сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується постановою Кіцманського районного суду від 12.05.2009 року. Рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2012 року з позивача стягнуто на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 17 939,46 гривень. З підстав, передбачених ст. ст. 1188, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також зважаючи на те, що відповідач не повідомив про настання страхового випадку, просив стягнути вказану суму в порядку регресу з відповідача. Представник позивача подав письмове клопотання про підтримання позовних вимог, розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про застосування до спірних правовідносин суброгації та просив відмовити у задоволенні позову за строком давності, оскільки страховий випадок мав місце 15.04.2009 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 15.04.2009 року біля 09:50год. в м. Чернівці по вулиці Червоноармійській, 71, зі сторони Проспекту Незалежності при заїзді на стоянку магазину «Майдан» мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю транспортних засобів «Део-Ланоз», д.н.з.[NUMBER], під керуванням під керуванням відповідача [PERSON], та «Тойота, д.н.з.[NUMBER], під керуванням [PERSON] ДТП сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.05.2009 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні даного ДТП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.11). Згідно копії Витягу з МТСБУ між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу згідно полісу № ВА/3638947, відповідно до якого застрахованим є транспортний засіб «Део-Ланоз», д.н.з.[NUMBER]. Рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2012 року з ВАТ НАСК «Оранта» стягнуто на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» відшкодування шкоди по даному страховому випадку в порядку регресу в сумі 17 939,46 гривень. Страхова компанія, виплативши потерпілому страхове відшкодування за договором майнового страхування, не має права регресної вимоги до особи, яка заподіяла шкоду. В даному випадку регресні зобов'язання не виникають, а існує перехід права вимоги від потерпілого до страхової компанії ( суброгація). Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у страховика не виникає право вимоги, яке має регресний характер (як регресне зобов'язання), а до страховика переходить вже існуюче у потерпілого право на відшкодування збитків від особи, яка заподіяла шкоду. Має місце заміна кредитора у вже існуючому зобов'язанні, та відповідно перехід права вимоги. Положення ч.1 ст.1191 ЦК України, де зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, не застосовується до відносин майнового страхування. На це наголошує Верховний Суд України у своєму узагальненні від 19.07.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування». Зокрема, Верховний Суд України відзначає, що якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. За результатами вивчення матеріалів судової практики Верховний Суд України робить висновок, що суди нерідко не розрізняють поняття «регрес» та «суброгація». І регрес, і суброгація виникають на підставі закону. Право регресної вимоги встановлено для страховика за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів до особи, яка заподіяла шкоду, у разі, коли ця шкода заподіяна життю та здоров'ю умисно, а також внаслідок вчинення ДТП у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння тощо. Суброгація також виникає на підставі закону: ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР. Верховний Суд України також наголошує, що ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК встановлений особливий правовий режим. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. При суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку. При регресі - з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування, тобто зазнав збитків. Таким чином, доводи позивача про те, що правовідносини між сторонами у даній справи за своєю суттю є регресною вимогою, не є обґрунтованими. Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності. Позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. При застосуванні суброгації у сфері страхування у деліктних зобов'язаннях, застосовується ч. 1 ст. 261 ЦК України: «Перебіг позовної давності почина\-ється від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила», відповідно, строк позовної давності починає спливати з моменту заподіяння шкоди (зокрема, з моменту дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було заподіяно шкоду). Отже, при суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку. Страховий випадок мав місце 15.04.2009 року, позов пред'явлено 21.04.2015 року року, тобто після спливу строків позовної давності. Відповідно до ч. 3 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи наведене, ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 256, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed