Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В березні 2021 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що до бухгалтерії КЗ «Дніпрорудненська загальноосвітня шкода І-ІІ ступенів» ВРР ЗО, в якій працює позивач, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.01.2021 року, яку винесено в межах виконавчого провадження №63986700 з примусового виконання виконавчого напису №11510 від 23.11.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми боргу у розмірі 15 665,00 грн. за кредитним договором №7760165 від 24.02.2019 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №32-МЛ від 13.06.2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Позивач стверджує, що жодних договорів з ТОВ «Мілоан» та з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вона не укладала та не підписувала, до виконавчого напису не долучено підписаного позивачем кредитного договору, що вказує на безпідставність заявлених до неї вимог. Вищевказаний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам закону, оскільки нотаріусу не були подані документи, передбачені законодавством, розмір заборгованості не є безспірним, виконавчий напис вчинений з чисельними порушеннями вимог законодавства, в розрахунок включені суми що виходять за межі спеціального строку позовної давності, доказів відповідності розрахунків умовам договору не надано. Крім того, стягнута за виконавчим написом нотаріуса сума включає в себе заборгованість з комісії в сумі 1050 грн., проте такі умови не можуть бути включені до Договору, а мають включатися до загальних витрат за споживчим кредитом відповідно до ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». В своїх позовних вимогах позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 23 листопада 2020 року за №11510 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 15 665,00 грн. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] копії матеріалів, на підставі яких вчинений виконавчий напис за №11510 від 23.11.2020 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим провадженням ВП №63986700, яке відкрите на підставі виконавчого напису №11510 від 23.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Проте, відповідач ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовної заяви з додатками, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому поштового відправлення 07 квітня 2021 року, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Тому суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористався, повідомлений про розгляд справи належним чином шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовної заяви з додатками, конверт, яких направлявся на адресу третьої особи повернувся до суду 06 квітня 2021 року без вручення у зв`язку з відсутністю адресата. Одночасно з цим, за даними Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 26.02.2021 року за №В-1748, на підставі наказу Головного управління юстиції у місті Києві від 31 січня 2012 року №154 зареєстровано приватну нотаріальну діяльність [PERSON] по Київському міському нотаріальному округу. Наказом від 14 січня 2021 року за №35-6 приватну нотаріальну діяльність [PERSON] припинено по Київському міському нотаріальному округу з 01 лютого 2021 року. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, отримав копію ухвали про відкриття провадження, ухвали про забезпечення позову та копію позовної заяви 03 березня 2021 року, проте своїм правом подати відповідні письмові пояснення не скористався. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом зареєстрованим в реєстрі за №11510, вчиненим 23 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], стягнуто з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №7760165 від 24.02.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №32-МЛ від 13.06.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за період з 13.06.2019 року по 30.10.2020 року в розмірі 14 695 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн., простроченої заборгованості за комісією - 150 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6445 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 22.03.2019 року по 13.06.2019 року) - 2200 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати в розмірі 970 грн. Загальна заборгованість становить 15 665 гривень. Матеріали справи свідчать, що приватним нотаріусом вчинення виконавчого напису здійснено на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» і п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. 24 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63986700 на підставі виконавчого напису №11510, виданого 23.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №7760165 від 24.02.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №32-МЛ від 13.06.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за період з 13.06.2019 року по 30.10.2020 року в розмірі 14 695 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн., простроченої заборгованості за комісією - 150 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6445 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 22.03.2019 року по 13.06.2019 року) - 2200 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати в розмірі 970 грн. Загальна заборгованість становить 15 665 гривень. 06 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена для виконання за місцем роботи боржника - КЗ «Дніпрорудненська загальноосвітня шкода І-ІІ ступенів» ВРР ЗО. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш як 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш як один рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку №296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку). Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №405/1015/17. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №161/6092/18-ц. Матеріали цивільної справи не містять Кредитного договору №7760165 від 24.02.2019 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Договору відступлення права вимоги №32-МЛ від 13.06.2019 року укладеним між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», доказів на підтвердження заборгованості за Кредитним договором за період з 13.06.2019 року по 30.10.2020 року в розмірі 14 695 гривень. За виконавчим написом за реєстровим №11510 від 23 листопада 2020 року вбачається, що з боржника [PERSON] стягнуто заборгованість за Кредитним договором №7760165 від 24.02.2019 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», 13.06.2019 року по 30.10.2020 року в розмірі 14 695 гривень. Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що заборгованість за відсотками за користування кредитом нарахована в межах строку дії кредитного договору, в той час, як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Як вбачається зі справи виконавчого напису за №11510 від 23 листопада 2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], пред`явлена до стягнення заборгованість за кредитом в сумі 14695 грн. включає в себе комісію. Між тим, відповідно положень абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на дату укладення договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що з наявних у матеріалах справи документів вбачається спірність вимог кредитора, зокрема, щодо нарахування комісії за обслуговування кредиту, тому виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, підставою здійснення оспорюваного виконавчого напису є постанова КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, до якої постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Одночасно з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Матеріали справи не містять даних про те, що Кредитний договір №7760165 від 24.02.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису за №11510, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 23 листопада 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості за Кредитним договором №7760165 від 24.02.2019 року в розмірі 15 665 грн., таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. та 454 грн. 00 коп., всього 1362 грн.

Outcome: approved