Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 4 - 6). Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 10 вересня 2008 року договору позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 1 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, пені та комісії, тощо) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 64 300,30 грн. (що складається із заборгованості за кредитом в сумі 3 273,95 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 53 726,34 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4 000 грн., штрафів, передбачених п. 8.6 Умов та правил на дання банківських послуг, - 250 грн. (фіксована частина) та 3 050,01 грн. (процентна складова). Відзив від відповідача не надходив. В судове засідання представник позивача не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з'явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 10 вересня 2008 року [PERSON] звернувся до Банку із письмовою анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Заява; а.с. 10.). Згідно зі ст.ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши Заяву, прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору, умови якого викладені в Заяві, Довідці про умови кредитування (далі - Тарифи; а.с. 11) та Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови; а.с. 12 - 17). З умовами такого договору відповідач був ознайомлений, на що вказує його підпис в Заяві. Таким чином, 10 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості і становить 3 %) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, із стягненням комісії за обслуговування картки та зняття готівки, сплатою пені (за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів) та штрафів (за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань). Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до наданих Банком розрахунків (а.с. 7 - 9), відповідач порушив зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого станом на 31 березня 2018 року допустив заборгованість в розмірі 64 300,30грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3 273,95 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 53 726,34 грн., нарахованої комісії - 4 000 грн., заборгованості по судовим штрафам - 3 300 грн. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Відповідно до Тарифів, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, визначених даним договором, більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. та 5% від суми заборгованості. Згідно з витягом з Тарифів, комісія за зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 3 % від суми операції, в банкоматах інших банків України - 3 % +5 грн., в іноземних банках - 3 % + 15 грн. Суд вважає, що Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, а відповідач користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за кредитом, процентами за користування ним, сплатою комісії та розмір суми штрафу, що розраховується від суми заборгованості, суд визнає обґрунтованим. Суд вважає, що фіксована сума штрафу, визначається довідкою про умови кредитування - 250 грн., тому підстави для стягнення фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. відсутні. Таким чином, стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 64 050,30 грн. заборгованості за кредитним договором та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 24).

Outcome: partial