Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 106486,01 гривень. Позивач позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.09.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено угоду про надання кредиту № 501066487, відповідно до якої відповідач отримав кредит у сумі 98021,41 грн. За умовами договору, відповідач взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених у договорі повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 - графіком погашення кредиту. Відповідач свої зобов`язання за даним договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 23.03.2021року становить 106486,01 грн, та складається з наступного: заборгованості за кредитом - 68321,85 грн, заборгованості за відсотками - 11757,39грн та комісії - 26406,77грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 14.04.2021р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позові наполягає у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ч.2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа Банк» з офертою на укладення угоди про надання кредиту № 501066487, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Вказана оферта того ж дня була акцептована банком. За умовами укладеної угоди сторони домовилися, що [PERSON] надається кредит в сумі 98021,41 грн зі сплатою 16,99% річних на строк 48 місяців. Відповідно до графіку платежів, позичальник повинен щомісяця здійснювати погашення кредиту в сумі 5033,39 грн в яку входить частина погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом та платежі за розрахунково-касове обслуговування. Банк виконав свої зобов`язання по наданню кредиту та надав позичальнику кошти в сумі 70482,33 грн - для власних потреб, 27289,08 грн - в якості повернення заборгованості за кредитним договором № 500626851 та 250,00 грн - для оплати страхового платежу. За весь час користування кредитом відповідачем кредит та відсотки сплачувались з порушенням строків, встановлених договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23.03.2021 року становить 106486,01 грн, яка складається з наступних складових: заборгованості за кредитом - 68321,85 грн, заборгованості за відсотками - 11757,39грн та комісії - 26406,77грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку та необхідність їх задоволення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по договору кредиту № 501066487 від 18.09.2018р., на загальну суму 106486,01 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved