Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасованим з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2010 року між ПАТ КБ Приватбанк» та відповідачкою укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На виконання вказаного договору Банком відкрито кредитний рахунок, оформлено і видано відповідачці платіжну картку та ПІН-код до неї, ознайомлено з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Задовольняючи вимоги Банку про стягнення з відповідачки кредитної заборгованості у сумі 11 011,43грн., суд 1-ї інстанції виходив з того, що зобов'язання за вказаним договором [PERSON] належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2016 року, згідно розрахунку позивача, має таку заборгованість. Такий висновок не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону. Так, відповідно до пп. 6,7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затв.Постановою .Правління Національного банку України від 30.04.2010. № 223, - емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред*явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншій інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Дані норми є спеціальними для спірних правовідносин. Встановлено, що згідно виписки по картковому рахунку відповідачки 20.03.2015 року з її картки за допомогою банківської послуги «Експрес-платежі» за номером 3700 без пред*явлення платіжного засобу здійснено списання коштів у розмірі 5780,32 грн. Після виявлення факту зняття коштів з кредитного рахунку 20.03.2015 року [PERSON] повідомила про це ПАТ КБ «Приватбанк» та звернулася з відповідною заявою до П'ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. 21.03.2015 року П'ятихатським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області до ЄРДР за заявою [PERSON] внесені відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згідно якого 20.03.2015 року невідома особа шляхом шахрайства з кредитної карти «Приватбанк» [NUMBER], належній заявниці, зняла гроші в сумі 6000 грн.. Згідно результатів службової перевірки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що зняття коштів відбулося з картки відповідачки за допомогою банківської послуги «Експрес-платежі» за номером 3700 третьою особою, яка при здійсненні «Експрес-платежу» повідомила персональні дані клієнта [PERSON]. Пунктами п. 1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію клієнта, ідентифікатора користувача, паролі системи Приват24, паролі (ніке) MobileBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їх зберігання та використання і/або прослуховування або перехоплення інформації в каналах зв'язку під час використання цих каналів. Доводи Банку, що заволодіння кредитними коштами третіми особами відбулося через розголошення відповідачкою її персональних даних, ґрунтуються лише на припущеннях; доказів на спростування доводів відповідачки, що банківську картку остання не втрачала, іншими особам не передавала, ПІН-коду нікому не повідомляла, Банк не надав. Навівши в рішенні факт незаконного зняття коштів з рахунку відповідачки, райсуд, між тим, зробив висновок, що він вказує на те, що відповідачка своїми діями (бездіяльністю) порушила вимоги Умов і правил надання банківських послуг. Однак цей висновок протирічить встановленим обставинам, є незрозумілим, оскільки, суд вказав про порушення відповідачкою договору як своїми діями, так і бездіяльністю. (не зазначивши при цьому- якими саме) в той час, як ці поняття є взаємовиключними. Таким чином, висновки суду про те, що операції щодо зняття коштів з кредитного рахунку [PERSON] стали можливими внаслідок порушення нею умов та правил надання банківських послуг, зокрема, умов зберігання та використання конфіденційної інформації, - є безпідставними. Як вбачається із розрахунку заборгованості - у відповідачки до 20.03.2015., коли сталося зняття коштів, кредитної заборгованості - немає, цю обставину Банк, (представник якого, будучи належно сповіщеним, не з*явився в апеляційне засідання) - не спростував, у позовній заяві обґрунтувань з цього приводу - не навів, хоча за рік до подання позову вже було проведено службове розслідування по факту зняття коштів та у квітні 2015р. ним надавалась відповідь на адресу [PERSON].(а.с.81). Нарахування заборгованості відбулося після 20.03.2015., а тому, виходячи з того, що вина відповідачки за наведених вище обставин у даній заборгованості відсутня, - районний суд не мав підстав для стягнення заявленої у позовї суми. Рішення як незаконне підлягає скасуванню, новим рішенням позовні вимоги- залишенню без задоволення за недоведеністю.

Outcome: dismissed