Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором в сумі 595 003, 11 грн., мотивуючи тим, що 16.03.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON]., яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], було укладено кредитний договір № 718141, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 250 000 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.03.2012 року зі сплатою 16 % річних. Згідно з п.п. 1.5 договору відповідач зобов'язувалася погашати кредит та відсотки за користування кредитом до 16 числа щомісячно. Станом на 19.08.2013 р. відповідач повернула банку 63 679, 11 грн. кредитних коштів, 64 725,61 грн. - процентів за користування кредитними коштами та 502,72 грн. пені за порушення строків сплати кредитних коштів та процентів, отже, її заборгованість перед банком за кредитним договором становить 595 003, 11 грн., з яких: основний борг - 186 320,89 грн., проценти за користування кредитними коштами - 91 197, 52 грн., пеня за простроченими основним боргом та процентами - 317 484, 70 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по кредитному договору в сумі 595 003, 11 грн. та судові витрати понесені по справі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.10.2013 року за клопотанням відповідача по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено відділенню НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Відповідно до листа заступника начальника відділення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області Шрамко О.М. від 17.03.2014 р. № 27/3219 в зв'язку з тим, що відповідачем не було проведено оплату експертних послуг, ухвала про призначення почеркознавчої експертизи повернута без виконання. Ухвалою суду від 18.04.2014 року провадження в справі відновлено. У судовому засіданні представник позивача Джеджула Л.І. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 595 003, 11 грн., з яких : основний борг - 186 320,89 грн., проценти за користування кредитними коштами - 91 197, 52 грн., пеня за простроченими основним боргом та процентами - 317 484, 70 грн., а також понесені по справі судові витрати в сумі 3 441 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що кредитний договір № 718141 від 16.03.2007 р. з ВАТ «Ощадбанк» вона не укладала, вказаних коштів від позивача не отримувала, на договорі кредиту підпис не її. Вона дійсно заявляла клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, проте не змогла оплатити експертні послуги, оскільки в неї склалося важке матеріальне становище. Зокрема, захворіли діти, і на їх лікування відповідачу знадобилася значна кількість коштів. Вважає, що свої претензії щодо виконання зобов'язань за даним кредитним договором банк може задовольнити за рахунок заставного майна. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статуту та змін до нього назва позивача ВАТ «Державний ощадний банк України» змінена на ПАТ «Державний ощадний банк України» ( а.с.30-59). Згідно з положенням про філію - Вінницьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» , затвердженого постановою правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 21.11.2012 року, Вінницьке обласне управління є відокремленим структурним підрозділом ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.18-29). Як вбачається з листа СГІРФО Могилів-Подільського РВ ГУМВС України у Вінницькій області № 252 від 15.01.2010 року [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.17). Згідно з кредитним договором № 718141 від 16.03.2007 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Могилів-Подільське відділення № 263, та [PERSON]. і розпорядженням операційного відділу від 19.03.2007 року, відповідач отримала кредит в сумі 250 000 грн., строком на 60 місяців, з остаточною датою погашення не пізніше 16.03.2012 року на споживчі потреби, із сплатою 16 % річних. (а.с. 90-92, 96). В якості письмового доказу на підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок суми боргу відповідача за вказаним кредитним договором, з якого вбачається, що станом на 19.08.2013 року сума боргу відповідача [PERSON] перед АТ «Ощадбанк» по кредиту становить 595 003, 11 грн., з яких: основний борг - 186 320,89 грн., проценти за користування кредитними коштами - 91 197, 52 грн., пеня за простроченими основним боргом та процентами - 317 484, 70 грн. (а.с. 9-12). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належно відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до підпункту 4.3.2. вказаного кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути кредит в сумі 250 000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Позивач звертався до відповідача з листом-вимогою від 24.10.2008 року, 10.08.2009 року та 15.07.2013 року з вимогою погасити заборгованість (а.с.13,14,15). На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Підпунктом 5.2. вказаного кредитного договору передбачено, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,1 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що сума пені значно перевищує розмір збитків по даному кредитному договору, а також те, що у відповідача склалося важке матеріальне становище, суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши пеню в розмірі 20 000 грн., а решту боргу - в повному обсязі. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи відповідача відносно того, що кредитний договір вона не укладала, вказаних коштів від позивача не отримувала, на договорі кредиту підпис не її, у зв'язку з тим, що вони не знайшли підтвердження у судовому засіданні. Призначену по справі почеркознавчу експертизу не було проведено у зв'язку з неоплатою відповідачем експертних послуг. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 441 грн., сплачений позивачем і підтверджений документально (а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 551 ч. 3, 611, 623, 625, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial