overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком №48 по вулиці Терешкової в м. Миколаєві. Свої позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] мотивували тим, що [PERSON] є власником будинку №48 по вул. Терешкової в м. Миколаєві, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 28 січня 1987 року придбав будинок та згідно з Договором дарування від 08 жовтня 1996 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар ? частину вищевказаного будинку з відповідною частиною будівель та споруд. За зазначеною вище адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] про не проживання за місцем реєстрації від 20.02.2017 року за вказаною адресою відповідачі не проживають з 2009 року і по теперішній час, утворивши свої сімї виїхали з будинку і мешкають за різними місцями проживання. Посилаючись на ст. 405 ЦК України позивачі просили задовольнити позов. Позивачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідачі з 2009 року не проживають в спірному будинку, тобто понад рік, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним будинком, передбачених ст. 71 ЖК України немає, їх особистих речей в житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за будинок відповідачі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного будинку як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком №48 по вул. Терешкової в м. Миколаєві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

В березні 2017 року акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.07.2016 року відповідач уклав з позивачем договір б/н від 25.07.2016 року, згідно з яким отримав кредит у розмірі 12 558,22 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Посилається на те, що станом на 22.02.2017 р. виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 17?964,81 грн, яка складається з: 12?558,23 грн - заборгованості за тілом кредиту, 965,93 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом; 2 511,60 грн - заборгованості за пенею та комісією; 1 929,05 грн - штраф. Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 17?964,81 за кредитним договором б/н від 25.07.2016 року та судові витрати у розмірі 1 600 гривень. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2019 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для письмових заперечень. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 07.11.2017 року справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 07.11.2018 року справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Войтенко Т.В. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 16.10.2019 року справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Відповідач на призначені судові засідання 25.02.2020 р. та 16.06.2020 р. не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

В березні 2017 року Бориспільська міська рада Київської області звернулась до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що 11 січня 2014 року померла [PERSON] Після її смерті залишилась квартира [ADDRESS]. З часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] минуло більше трьох років, проте за цей час спадщину ніхто не прийняв. Тому Бориспільська міська рада просить суд визнати квартиру [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передати вказану квартиру у власність територіальної громади м. Борисполя. Представник заявника [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує подану заяву про визнання спадщини відумерлою та просить суд її задовольнити, а також проводити судове засідання за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2014 року померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії 1-ОК №297143 (а.с.24-а). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло №2440 від 17 січня 1996 року, виданого Бориспільським міськвиконкомом, на імя [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії спадкової справи №1/2015, заведеної Бориспільською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа була заведена у звязку з зверненням ПАТ «[PERSON] Аваль» з претензією до спадкоємців [PERSON] (а.с.23). Проте, заповіт спадкодавцем складений не був та спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Крім того, з довідки №2021 від 28 грудня 2016 року, виданої КП «ЖЕК-1», вбачається, що у квартирі [ADDRESS], відсутні зареєстровані особи (а.с.7). Зважаючи на викладене спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено. У відповідності до ч.1 ст.1277 ЦК України та ст.278 ЦПК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви, а тому спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] належить визнати відумерлою та передати зазначену квартиру у власність територіальної громади м. Борисполя. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В березні 2017 року Деражнянська центральна районна лікарня звернулася в суд із заявою про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], посилаючись на те, що він хворіє на заразну форму туберкульозу і відповідно до вимог Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз підлягає обовязковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу та зобовязаний пройти відповідне лікування. Проте [PERSON] ухиляється від госпіталізації, а тому з метою запобігання поширенню туберкульозу заявник просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні представник заявника вимоги своєї заяви підтримав та просив заяву задовольнити із викладених в ній підстав. Заінтересована особа в судове засідання не з»явився, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, у відповідності до ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобовязані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обовязкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Як вбачається із довідки Деражнянської центральної районної лікарні № 117 від 28.02.2017 року, хоча [PERSON] й хворіє на туберкульоз легень, проте призначений йому повторний курс лікування в Деражнянській ЦРЛ не пройшов, тому за станом здоровя потребує примусової госпіталізації у Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер на термін, необхідний для лікування хворого, оскільки останній становить загрозу зараження туберкульозом для оточуючих.\~ Разом з тим, згідно Рішення ЛКК Деражнянської ЦРЛ від 28.02.2017 року [PERSON] встановлено діагноз, невдача лікування туберкульозу (07.02.2017) частки лівої легені Дест-МБТ+М+МГ-К-Резист0 Гіст0 Кат2 Ког 1 (2017) Тубендобронхіт, тому враховуючи підтвердження бактеріовиділення хворий становить загрозу зараження туберкульозом оточуючих, оскільки він ігнорує протиепідемічні обмеження та становить під загрозу життя інших.\~ Судом також зясовано, що [PERSON] не є особою, котрий підпадає під перелік хворих, що не підлягають обовязковій госпіталізації, визначений ч. 4 ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

В березні 2017 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому архівних довідок за №509, №510, №511 від 11 листопада 2011 року та довідки №512 від 14 листопада 2011 року, які видано Теплицькою районною комунальною архівною установою „Трудовий архів Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цих документів, які містять інформацію про періоди його роботи в колгоспі «Росія», КСП «Нива» с.Соболівка Теплицького району не вірно зазначено його по батькові, що потрібно для призначення та нарахування пенсії по досягненню пенсійного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що для оформлення пенсії до управління Пенсійного фонду необхідно подати довідки про заробітну плату, однак, в архівних довідках не вірно вказано його по батькові як «Андр .» та «Андрійов.», що перешкоджає в оформленні пенсії. Від заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти встановлення факту належності архівних довідок [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснив, що знає заявника з 1996 року, разом працювали в колгоспі трактористами в одній бригаді в с.Соболівка Теплицького району. Працювали разом до 2005 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівних довідок за №509, №510, №511 та №512, виданих комунальною архівною установою „Трудовий архів в листопаді 2011 року про те, що в книгах обліку праці, трудового стажу та заробітку працівників колгоспу «Росія», КСП «Нива» с.Соболівка Теплицького району за 1979-1983 роки, 1984-1988, 1989-1993 та 1994-1998 роки значиться [PERSON] Андрійов. та [PERSON] Андр.. Факт роботи заявника в колгоспі «Росія», КСП «Нива» підтверджується показами свідка [PERSON]. Відомості, що викладені в архівних довідках, узгоджуються з записами в трудовій книжці колгоспника УКР №0304353, яку було видано на імя [PERSON] 18 лютого 1984 року. [PERSON] народився 06 лютого 1957 року в с.Костюківка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України(АВ 361126). Відповідно архівної довідки №03-36 від 02 березня 2017 року, виданої сектором архівним Теплицької районної державної адміністрації, рішенням загальних зборів членів колгоспу «Росія» с.Соболівка Теплицького району від 04 травня 1992 року колгосп реорганізовано в КСП «Нива»; рішенням загальних зборів членів КСП «Нива» від 18 лютого 2000 року КСП «Нива» реорганізовано в ТОВ «Нива»; розпорядженням голови Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області №61 від 26 березня 2001 року скасовано державну реєстрацію КСП «Нива» с.Соболівка Теплицького району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В березні 2017 року ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач був заселений та з 03.09.2009 р. зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS], який знаходиться на балансі підприємства. 13.08.2009 р. між сторонами був укладений Договір про надання та користування житловою площею, строком на один рік. Проте, відповідач з часу реєстрації у зазначеному гуртожитку не проживає, не сплачує комунальні послуги, однак до теперішнього часу зареєстрований у гуртожитку. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Гуртожиток по [ADDRESS] знаходиться на балансі ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» (згідно Рішення Виконавчого комітету ММРНД УРСР № 252 від 11.03.1984р.). 13.08.2009 р. між ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та [PERSON] був укладений Договір №150 про надання та користування житловою площею, відповідно до якого відповідачу було надано для проживання койко-місце у гуртожитку по [ADDRESS] Згідно умов вказаного Договору наймодавець має право вимагати від наймача звільнення житлового приміщення при припиненні трудових відносин з ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та зняття його з реєстраційного обліку. Відповідно до Довідки ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроет» від 05.08.2016 р. за №513 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.09.2010 р. Відповідно до Актів про не проживання від 06.04.2015 р. та 12.11.2015 р. відповідач в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не проживає з 03.09.2009 року, без поважної причини, його особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст.71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що трудові відносини між сторонами припинені, відповідач не проживає в гуртожитку вже тривалий час без поважної причини, його особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В березні 2017 року ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач був заселений та з 18.12.2010 р. зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] який знаходиться на балансі підприємства. 13.12.2010 р. між сторонами був укладений Договір про надання та користування житловою площею, строком на один рік. Проте, відповідач з часу звільнення - 31.07.2015 р. у зазначеному гуртожитку не проживає, не сплачує комунальні послуги, однак до теперішнього часу зареєстрований у гуртожитку. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Гуртожиток по [ADDRESS] знаходиться на балансі ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» (згідно Рішення Виконавчого комітету ММРНД УРСР № 252 від 11.03.1984р.). 13.12.2010 р. між ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та [PERSON] був укладений Договір №249 про надання та користування житловою площею, відповідно до якого відповідачу було надано для проживання койко-місце у гуртожитку по [ADDRESS] Згідно умов вказаного Договору наймодавець має право вимагати від наймача звільнення житлового приміщення при припиненні трудових відносин з ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та зняття його з реєстраційного обліку. Відповідно до Довідки ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроет» від 05.08.2016 р. за №525 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18.12.2010 р. Згідно Довідки виданої ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 05.08.2016 р. за №08/5-899 [PERSON] звільнений з підприємства починаючи з 31.07.2015 р. на підставі Наказу від 31.07.2015 р. за №224-01-к. Відповідно до Актів про не проживання від 20.04.2015 р. та 07.11.2015 р. відповідач в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не проживає з 31.07.2015 року, без поважної причини, його особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст.71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що трудові відносини між сторонами припинені, відповідач не проживає в гуртожитку вже тривалий час без поважної причини, його особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В березні 2017 року ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач був заселений та з 19.08.2010 р. зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] який знаходиться на балансі підприємства. 19.07.2010 р. між сторонами був укладений Договір про надання та користування житловою площею, строком на один рік. Проте, відповідач з часу реєстрації у зазначеному гуртожитку не проживає, не сплачує комунальні послуги, однак до теперішнього часу зареєстрований у гуртожитку. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду поводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Гуртожиток по [ADDRESS] знаходиться на балансі ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» (згідно Рішення Виконавчого комітету ММРНД УРСР № 252 від 11.03.1984р.). 19.07.2010 р. між ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та [PERSON] був укладений Договір №225 про надання та користування житловою площею, відповідно до якого відповідачу було надано для проживання койко-місце у гуртожитку по [ADDRESS] Згідно умов вказаного Договору наймодавець має право вимагати від наймача звільнення житлового приміщення при припиненні трудових відносин з ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та зняття його з реєстраційного обліку. Відповідно до Довідки ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроет» від 05.08.2016 р. за №454 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до Актів про не проживання від 06.04.2015 р. та 12.11.2015 р. відповідач в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не проживає з 19.08.2010 року, без поважної причини, його особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст.71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що трудові відносини між сторонами припинені, відповідач не проживає в гуртожитку вже тривалий час без поважної причини, його особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved