Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

В березні 2016 року ПАТ НАСК «Оранта» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON], про відшкодування в порядку регресу витрат у розмірі 29536,73 грн., пов'язаних з виплатою страхового відшкодування (з яких : сума виплаченого страхового відшкодування - 15754,66 грн.; три проценти річних від суми страхового відшкодування за час прострочення з 18.12.2013 р. по 17.03.2016 р. - 1062,00 грн.; інфляційні втрати за час прострочення страхової суми з грудня 2013 р. по березень 2016 р. - 12720,07 грн.). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, 09.06.2013 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus RX», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], автомобіля «Honda CR-V», державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER], в наслідок чого ці транспортні засоби отримали механічні пошкодження; по-друге, відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/15590/13-ц (провадження № 522/4633/13) від 20.06.2013 року винною у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди винною визнано відповідача [PERSON]; по-третє, у зв'язку з тим, що на дату вказаного ДТП автомобіль «Lexus RX», державний реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований в ПАТ НАСК «Оранта» на умовах договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0779347, тому 23.08.2013 р. до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся гр. [PERSON], який є власником пошкодженого транспортного засобу «Honda CR-V», державний реєстраційний номер [NUMBER], та позивач запровадив виплату останньому страхового відшкодування в сумі 1575466 грн. відповідно до платіжного доручення № 83558 від 18.12.2013 р.; і, по-четверте, оскільки відповідач не повідомила позивачу про настання згаданої дорожньо-транспортної пригоди, тому позивач, відповідно до абз. «г» п /п 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати страхового відшкодування потерпілому, має право регресної вимоги до позивача, в зв'язку з чим позивачем було направлено на адресу відповідача відповідну регресну вимогу 27.05.2014 року та досудову претензію 13.02.2015 року, але відповідач залишила їх без відповіді та задоволення. Представник позивача - [PERSON] просив розглянути справу без участі представника позивача і задовольнити позов, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] не повідомили суду причини своєї неявки, хоча про дату і місце наступного розгляду справи були повідомлені під розписку відповідно до ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить довідковий лист, який приєднаний судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 09 червня 2013 року о 18 год. 30 хв., відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Lexus RX», державний реєстраційний номер [NUMBER], та рухаючись по вул. Комарова, 23 у м. Одесі, не вибрала безпечну дистанція та допустила зіткнення з автомобілем «Honda CR-V», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який наїхав на автомобіль «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті чого ці транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/15590/13-ц (провадження № 522/4633/13) від 20.06.2013 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України, яка набрала законної сили 01.07.2013 року, винною у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. На дату згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Lexus RX», державний реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований в ПАТ НАСК «Оранта» відповідно до умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0779347, терміном дії з31.12.2012 р. по 30.12.2013 р. включно, в зв'язку з чим [PERSON], який є власником пошкодженого транспортного засобу «Honda CR-V», державний реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 23 серпня 2013 року звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі вказаних договору страхування № АЕ/0779347, заяви потерпілого [PERSON] про виплату страхового відшкодування, а також протоколу огляду транспортного засобу - «Honda CR-V», державний реєстраційний номер [NUMBER] від 29.08.2013 р., автотоварознавчого дослідження № [NUMBER]-09.09/2 від 0909.2013 р. та страхового акту № ОЦВ-13-1097/1, позивач здійснив 18.12.2013 року виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 15754,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 83558 від 18.12.2013 р. Відповідно до абз. «г» п/п 38.1.1 п. 38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пункті 33.1 ст. 33 цього Закону, а саме невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Проте [PERSON] до теперішнього часу не надала таке повідомлення позивачу, в зв'язку з чим позивач направив на адресу відповідача регресну вимогу за вих. № -9-06-06/9706 від 27.05.2014 р., яка була отримана відповідачем 11.06.2014 р., та досудове попередження за вих. № 09-06-08/2290 від 13.02.2015 р., які містять вимогу про відшкодування шкоди, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування потерпілому, протягом 10-ти днів з моменту їх отримання, але відповідач залишила ці регресну вимогу та досудове попередження без відповіді і задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача в порядку регресу витрат у розмірі 15754,66 грн., пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, а також трьох процентів від суми страхового відшкодування за час прострочення з 18.12.2013 р. по 17.03.2016 р. у розмірі 1062,00 грн. та інфляційних втрат за час прострочення страхової суми з грудня 2013 р. по березень 2016 р. у розмірі 12720,07 грн. відповідно до зробленого позивачем розрахунку, що разом становить 29536,73 грн., підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1378,00 грн., пов'язані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved