Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Артемівська місцева прокуратура Донецької області в інтересах держави в особі [PERSON] охорони здоров»я Артемівської міської ради в особі Артемівської центральної районної лікарні звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що [PERSON] обвинувачується в тому, що 27.08.2015 року приблизно о 11.00 годині у світлий час доби, керуючи автомобілем [NUMBER], маючи посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «В», рухався по вул. Радянській (вул. Незалежності) в м. Артемівськ (м. Бахмут) Донецької області з боку вул. Комсомольської (вул. [PERSON]) у напрямку вул. Маріупольської. В той же час, попереду нього, у зустрічному йому напрямку по вул. Радянській (вул. Незалежності) в м. Артемівськ (м. Бахмут) Донецької області з боку вул.. Маріупольській у напрямку вул. Комсомольської (вул. [PERSON]), рухався мотоцикл [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], [INFO], зі швидкістю приблизно 50-60 км. / год. Під час руху водій транспортного засобу [PERSON], не виконавши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а також п. 16.13 ПДР України, відповідно до якого «перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов»язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч» та діючи необережно, із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння в результаті своїх дій та бездіяльності, хоча повинен був і міг їх передбачати, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, поблизу будинку № 87 Б став виконувати маневр лівого повороту в напрямку автостанції м. Артемівська (м. Бахмут), рухаючись зі швидкістю приблизно 10 км. / год., не давши дорогу мотоциклу [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, в результаті якого водій [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді садна на правому колінному суглобі, перелому сідничної та лобкової кісток справа, закритий перелом вертлюжної западини правого кульшового суглоба, які як потребуючи для одужання строк більше 21 дня, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. У результаті противоправних дій [PERSON] [PERSON] були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв»язку з чим вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Артемівської центральної районної лікарні в період з 27.08.2015 року по 09.10.2015 року. Згідно довідки-розрахунку від 06.04.2016 року № 1086 на лікування та утримання [PERSON] в травматологічному відділенні Артемівської ЦРЛ витрачено 7\~157,51 грн. (вартість одного ліжко-дня в серпні 2015 року становила 231,71 грн., в вересні 2015 року 156,76 грн., в жовтні 2015 року 162,02 грн., чим заподіяно матеріальну шкоду установі. Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2015 року [PERSON] визнаний винний у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України. Матеріальні збитки Артемівській ЦРЛ, завдані кримінальним правопорушенням, у добровільному порядку [PERSON] не відшкодовано. Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2015 року, яким [PERSON] визнаний винний у вчиненні злочину, набрав законної сили 15.12.2015 року, проте на теперішній час відділом охорони здоров»я Артемівської міської ради та Артемівською ЦРЛ не вирішено питання відшкодування шкоди, завданої діями [PERSON] Невідшкодування витрат лікарняного закладу порушує інтереси держави, спричиняє шкоду економічним інтересам держави, оскільки потребує необхідності в додатковому фінансуванні установи з бюджету. Просять суд стягнути з відповідача [PERSON] витрати лікарняного закладу на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 7\~157,51 грн. на користь держави відділу охорони здоров»я Артемівської міської ради в особі Артемівської центральної районної лікарні. В судовому засіданні прокурор Подлуцька Н.В. підтримала вимоги, викладені на підставі позовної заяви, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] центральної районної лікарні [PERSON], діюча за дорученням, наполягала на вимогах, викладених на підставі позовної заяви, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] охорони здоров»я Артемівської міської ради [PERSON] не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, на позовних вимогах, викладених на підставі позовної заяви, наполягав і просив задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача [PERSON] охорони здоров»я Артемівської міської ради. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі [PERSON] охорони здоров»я Артемівської міської ради в особі Артемівської центральної районної лікарні до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2015 року [PERSON] визнано винним у пред»явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3\~400 грн., без позбавлення права керувати транспортним засобом. Даний вирок набув законної сили 15.12.2015 року (л. с. 5-6). В матеріалах справи мається паспорт громадянина України ВС № 366044, виданий Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 02.08.2000 року на ім.»я [PERSON] (л. с. 7-8). Згідно інформації Артемівської центральної районної лікарні від 06.04.2016 року № 1086 на лікування та утримання [PERSON] в травматологічному відділенні Артемівської ЦРЛ витрачено 7\~157,51 грн. (вартість одного ліжко-дня в серпні 2015 року становила 231,71 грн., в вересні 2015 року 156,76 грн., в жовтні 2015 року 162,02 грн.) (л. с. 4). Також в матеріалах даної цивільної справи мається Статут Артемівської центральної районної лікарні (нова редакція), затверджений рішенням Артемівської міської ради 01.02.2016 року № 6/79-1387 (л. с. 14-17). Ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину. Документи, що підтверджують позовні вимоги, знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 12015050150002739 за обвинуваченням [PERSON] за ст. 286 ч. 1 КК України. Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва інтересів держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб»єкт владних повноважень. Невідшкодування витрат лікарняного закладу порушує інтереси держави, спричиняє шкоду економічним інтересам держави, оскільки потребує необхідності в додатковому фінансуванні установи з бюджету. Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов»язок представляти інтереси держави в суді. Згідно з п. 2 ч. 1 с. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони вважали надані ними докази достатніми. Таким чином, в судовому засіданні обовязок [PERSON] відшкодувати вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підтверджений в повному обсязі.

Outcome: approved