Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 16 вересня 2011 року, що виникла станом на 31 березня 2020 року, в розмірі 131530,15 грн., яка складається з наступного: 12073,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 119457,42 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками в період з 21 вересня 2013 року по 29 березня 2019 року, а також сплачений судовий збір. На обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 16 вересня 2011 року, згідно якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитку картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Відповідачка була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети - заяви, що підтверджується підписом відповідачки у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді , а також наказом банка про їх затвердження. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорі або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/смс-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, і клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідачка. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Також дія договору між банком та відповідачкою підтверджується фактом користування відповідачкою картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується з ч.2 ст. 642 ЦК України. Виконання відповідачкою договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. В подальшому розмір кредитного ліміту на картковому рахунку відповідачки було збільшено до 15000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався Умовами та правилами надання банківських послуг, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідачка зобов`язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. АТ КБ свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідачка свої зобов`язання не виконала, а саме не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, і зобов`язання клієнта вважається простроченими. Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало б бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі. У разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від значених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 549 ЦК України та умов договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідачка станом на 31 березня 2020 року має заборгованість в розмірі 287412,95 грн., яка складається з наступного: 12073,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 273339,80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2000,00 грн. - пеня. Проте, позивач на свій розсуд просить стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість в розмірі 131530,15 грн., яка складається з наступного: 12073,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 119457,42 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками в період з 21 вересня 2013 року по 29 березня 2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, Одночасно з позовною заявою представником позивача Гребенюком Олександром Сергійовичем подана письмова заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву та не надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 вересня 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви б/н про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в КБ «Приватбанк», згідно з умовами якого відповідачці було надано платіжну кредитну картку із встановленим кредитним лімітом (а.с. 17, 18, 19). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. (а.с. 19-46). У підписаній відповідачкою анкеті-заяві було зазначено, що вона погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомився та погоджується з Умовами та правила надання банківських послуг та Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом вона підтверджує факт отримання нею інформації про умови кредитування. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 18), відповідачці в період дії кредитного договору була видана кредитна картка № [NUMBER] - з терміном дії серпень 2016 року. За час дії вказаної кредитної карти банком збільшувався та знижувався кредитний ліміт, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (а.с. 17), що приймалось і не заперечувалося відповідачкою в період використання нею кредитних коштів, бо вона користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 12-16). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи, що відповідачка за своєю ініціативою звернулася до позивача із заявою для отримання кредиту/кредитної карти, підписала анкету-заяву на отримання кредиту із зазначенням своїх персональних даних, отримала на картковий рахунок кредитні кошти та платіжну кредитну карту, по якій збільшувався та зменшувався кредитний ліміт, використовувала кредитні кошти, суд вважає, що між сторонами у справі було укладено двосторонній кредитний договір у письмовій формі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 9-11), станом на 31 березня 2020 року відповідачка має заборгованість в розмірі в розмірі 287412,95 грн., яка складається з наступного: 12073,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 273339,80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2000,00 грн - пеня. Позивач, на свій розсуд, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 131530,15 грн., яка складається з наступного: 12073,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 119457,42 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками в період з 21 вересня 2013 року по 29 березня 2019 року. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Із наданої позивачем довідки про надані кредитні картки (а.с. 18) вбачається, що термін дії виданої відповідачці кредитної картки закінчився останнього дня серпня 2016 року. Отже, після закінчення терміну дії кредитної картки закінчився і строк дії кредитного договору. Після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 31 серпня 2016 року банк втратив право нараховувати відповідачці відсотки за користування кредитними коштами. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12073,15 грн., яка утворилася станом на 31 березня 2020 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, такий саме розмір заборгованості за тілом кредиту (12073,15 грн.) існував і на момент закінчення терміну дії кредитного договору (31 серпня 2016 року) та залишився незмінним до 31 березня 2020 року. Щодо відсотків за користування кредитними коштами, то станом на 31 серпня 2016 року позивачем були нараховані відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 5128,52 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості та виписки із особового рахунку, після закінчення строку дії кредитного договору (31 серпня 2016 року) відповідачка шляхом поповнення картки готівкою у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» сплатила позивачу 5150,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, суд вважає, що відповідачка після закінчення строку дії кредитної картки в повному обсязі сплатила позивачу заборгованість за відсотками в розмірі 5128,52 грн., які були нараховані банком на момент закінчення строку дії кредитного договору. Отже, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за нарахованими відсотками за період з 21 вересня 2013 року по 29 березня 2019 року в розмірі 119457,42 грн. Залишок сплачених відповідачкою коштів в сумі 21,48 грн. (5150 - 5128,52 = 21,48) необхідно зарахувати на погашення заборгованості за тілом кредиту, а тому розмір заборгованості за тілом кредиту становить 12051,67 грн. (12073,15 - 21,48= 12051,67). Відповідно ч.1 ст. 546 ЦПК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. В ч.1 ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Позивач не надав суду доказів укладення з відповідачкою письмового правочину (договору) щодо забезпечення зобов`язання у вигляді встановлення штрафу чи пені. Додані до позовної заяви «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» відповідачкою не підписувалися. Отже у суду немає правових підстав на стягнення з відповідачки пені чи штрафів за неналежне виконання нею зобов`язання за кредитним договором. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 31 серпня 2016 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12051,67 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial