Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, зазначала, що від спільного шлюбу із відповідачем мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Ніну, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 4-6). Позивач посилається на те, що вони з відповідачем проживають окремо і діти знаходяться на її утриманні, відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, матеріальну допомогу не надає взагалі, участі в їх вихованні не приймає. Позивач у звязку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити малолітніх дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Також просила допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць та розглянути справу у її відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове\~ засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується зворотніми повідомленнями про отримання повісток, які повернулися до суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів: видно, що сторони перебували в шлюбі з 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3); копіями свідоцтв про народження дітей, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач-матірю дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Ніну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Із довідки виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області №000460 від 04.03.2016 року встановлено, що діти проживають спільно з позивачем в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. На даний час сторони проживають окремо і відповідач матеріальну допомогу сімї не надає взагалі. Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем діти знаходяться на утриманні позивача, потребують постійного догляду та піклування за ними. Оцінюючи усі докази, що є в справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно щомісяця не надає коштів на утримання дітей, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його трьох малолітніх дітей. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатним, на його утриманні інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї нема, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обємі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved