Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

В березні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що 16 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №487. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2012 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 серпня 2008 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №720. 04 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №212, у зв'язку з чим прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу з відповідачем, останній нехтує інтересами дитини, жодним чином не цікавиться його життям, досягненнями та станом здоров'я дитини, а також матеріальної допомоги на дитину не надає. Таким, чином відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Заявою від 20.02.2018 року посвідченою приватним нотаріусом дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшиковою К.О. відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, позивач просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти їх задоволення не заперечував, надав до суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради від 20.06.2018 року №4/4-838 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина, [PERSON], [INFO]. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №487. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2012 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 серпня 2008 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №720. 04 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №212, у зв'язку з чим прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. Також судом встановлено, що відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Таким, чином відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Заявою від 20.02.2018 року посвідченою приватним нотаріусом дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшиковою К.О. відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради від 20.06.2018 року №4/4-838 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином позивач вправі звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно нашого сина. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносного його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved