Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.10.2010 року у розмірі 13 974 грн. 78 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 25.06.2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 13 974 грн. 78 коп., з яких 419 грн. 92 коп. - заборгованість за кредитом, 4874 грн. 79 коп. - нараховано відсотки за користування кредитом, 7538 грн. 41 коп. - нараховано пені, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 641 грн. 66 коп. - процентна складова штрафу. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану в розрахунку заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити . Вказав, що відповідач належним чином не виконала свої зобов'язання за кредитним договором. Відсотки, пеня та штрафи нараховані відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином,шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подала, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, представник позивача в судовому засіданні не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Як встановлено судом, [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 11.10.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту відповідач станом на 25.06.2018 року не виконала. Відповідно розрахунку, заборгованість відповідача по кредиту становить 13974 грн. 78 коп., яка складається із заборгованості: 419,92 грн. - заборгованість за кредитом, 4874,79 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 7538,41 грн. - нараховано пені, а також штраф 500 грн. (фіксована частина) та 641,66 грн. (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обов'язків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 2003цс15). За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч.3 ст.551 ЦК України. За вищенаведених обставин, застосовуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки визначений позивачем розмір пені є явно завищеним (пеня 7538,41 грн. за наявності боргу за тілом кредиту 419,92 грн.), не відповідає передбаченим у п. 6 ст.3, ч. 3 ст.509 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми як неустойку, спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача, та є джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора, через що, суд дійшов висновку, що сума пені підлягає зменшенню до заборгованості за кредитом до 419 грн. 92 коп. Так, як відповідач належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором, не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 5 714,63 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі - 419,92 грн., заборгованість відсотків за користування кредитом - 4 874,79 грн., заборгованість за пенею - 419,92 грн. В частині стягнення штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 641,66 грн. (процентна складова), пені - 7 118,49 грн. слід відмовити. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 720 грн. 52 коп. (5 714 грн. 63 коп. х 1762 грн. 00 коп./13974 грн. 78 коп.).

Outcome: partial