Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

в березні 2016р. [PERSON] пред»явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 24.12.2014р. в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №2660. Зазначав, що від цього шлюбу має дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою в Криму. З січня 2016р. він та відповідачка не підтримують шлюбних, сімейних стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. За час спільного проживання переконалися у відсутності спільних інтересів, крім дитини. У кожного з подружжя немає бажання жити разом, кожний живе власним життям. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній, з відповідачкою досягнуто згоди про утримання дитини та проживання її з відповідачкою. Просив шлюб розірвати. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.03.2016р. підсудність матеріалів позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначена Голосіївському районному суду м.Києва. Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час і місце судового розгляду судом повідомлена шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду. За наведених обставин суд вважає розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 24.12.2014р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №2660. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З січня 2016р. сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Позивачем із відповідачкою досягнуто згоди щодо утримання спільної дитини та проживання її з відповідачкою. Спір про поділ спільно нажитого майна у позивача з відповідачкою відсутній. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім»ї. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін фактично не існує, збереження сім»ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved