Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Молодіжна, 34, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.12.2013 померла його мати [PERSON], якій згідно довідки Бовсунівської сільської ради Лугинського району Житомирської області належав вказаний будинок. Згідно заповіту від 30.05.2013, [PERSON] заповідала позивачу [PERSON] усе своє майно. Позивач звернувся до державного нотаріусу Лугинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючого документу. З огляду на викладене, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул. Молодіжна, 34, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить зазначену справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2013 померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ТП № 221232 видане виконавчим комітетом Бовсунівської сільської ради Лугинського району Житомирської області. [PERSON] була матірю позивача, про що свідчить свідоцтво про народження ІV-ЯР №189210 видане 01.07.1959 [PERSON] сільською радою Лугинського району Житомирської області. Із заповіту посвідченого державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Житомирської області 30.05.2013 та зареєстрованого в реєстрі за №203 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася, що належне їй майно (рухоме й нерухоме), де б воно не було і з чого воно не складалось, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право за законом, вона заповідає [PERSON] З листа Лугинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 30.01.2016 № 02-14/35 вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], на будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Молодіжна, 34, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Належність [PERSON] вказаного житлового будинку з надвірними будівлями підтверджується довідкою Бовсунівської сільської ради Лугинського району Житомирської області від 28.01.2016 №83. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.200 № 7\~згідно за правилами\~ст. 1220 ЦК\~України та\~ст. 249 ЦПК України,\~часом відкриття спадщини слід важати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає\~ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 та ч. 3\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Зазначене право виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст.\~1233, ч. 1 ст.\~1235\~та ч. 2 ст.\~1236 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, яким особа призначає своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб (незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин), а також інших учасників цивільних відносин, щодо усієї спадщини або її частини. Заповіт [PERSON] складений відповідно до ст. ст.\~1233, 1234 ЦК України\~укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Інших спадкоємців, крім позивача на вказаний будинок немає. Враховуючи наведені вище обставини, суд надходить до висновку про те, що позов [PERSON] про визнання за ним права власності\~\~на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Молодіжна, 34, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області, загальною площею 65 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 29.12.2013 підлягає задоволенню. Судовий збір за правилами\~ст. 88 ЦПК України, необхідно віднести на рахунок держави, оскільки позивач був звільнений від таких витрат при зверненні в суд з позовом.

Outcome: approved