overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання своєї доньки [PERSON], [INFO], недієздатною та встановлення опіки над нею. В судове засідання заявник не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги зазначені в заяві підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у заяві (а.с. 43). Представники заінтересованих осіб Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (як орган опіки та піклування) та Великобагачанської центральної районної лікарні, що діють на підставі довіреностей (а.с. 33, 45), в судове засідання не прибули, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, заперечень проти вимог заявника до суду не подали. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Судом встановлено, що [PERSON] з народження знаходиться на обліку у лікаря психіатра, а в 2000 році вона пройшла огляд та було винесено рішення органів медико-соціальної експертизи, встановлена ІІ група інвалідності безтерміново (а. с. 11, 12), страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості, що підтверджується висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 04.04.2017р. № 154 (а.с.59-63). Тому, відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України вона може бути визнаною недієздатною. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Зважаючи на те, що органом опіки і піклування направлене подання (а.с.57, 58) про призначення опікуном [PERSON], [INFO], її матір [PERSON], [INFO], (а.с.3, 5, 7, 8, 9, ), яка з нею проживає (а.с. 8), і підстав, передбачених ст. 64 ЦК України, які б перешкоджали її призначенню опікуном, суд не вбачає, заява підлягає до задоволення і в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві вона вказала, що звернулася до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі з приводу призначення пенсії на пільгових умовах. Заінтересована особа виявила у трудовій книжці виправлення дати її народження, а саме «19 січня» замість «18 січня», порівняно з документами, що посвідчують особу. Тому в усній формі їй рекомендували звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності зазначеної трудової книжки. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримують, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] не має заперечень щодо заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Суд, вислухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 18 січня 1967 року в с. Переходи Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії МС № 633267, виданим 12 січня 2000 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ИД № 353484 вбачається факт реєстрації народження 18 січня 1967 року [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 4. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 446359 17 серпня 1985 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З трудової книжки серії БТ-І № 8898240 вбачається, що книжка видана на імя [PERSON], дата народження 19 січня 1967 року (виправлено). Згідно довідки № 199 від 09.03.2017 року, виданої Горішньовигнанською сільською радою Чортківського району, вбачається, що заявниця [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що час народження заявниці зазначений в трудовій книжці серії БТ-І № 8898240 не збігається з часом її народження в паспорті та свідоцтві про народження, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа, і задоволення даної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві вона вказала, що у звязку з оформленням пенсії по віку звернулася до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області. Заінтересована особа, розглянувши представлені документи виявила розбіжності, що в Дипломі № 485208, виданого 19 липня 1976 року, реєстраційний № 42 про закінчення середнього професійно-технічного училища №8 м. Тернопіль, трудовій книжці серії БТ-І №1412113 виписаних на дошлюбне прізвище «Волощук» допущена помилка. Тому в усній формі рекомендувала звернутися до суду за встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявниця [PERSON]Т в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] заяву визнає, не має заперечень щодо заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт, що диплом про закінчення середнього професійно-технічного училища належить заявниці. Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідків та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], народилася 07 травня 1958 року в с. Кривеньке Чортківського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про народження. Згідно свідоцтва про народження, картки фізичної особи платника податків, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, заявниця записана як [PERSON], а в Дипломі про закінчення ПТУ №8 м. Тернополя та трудовій книжці імя вказане [PERSON]. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, співставлення наявних доказів дає суду підстави дійти до висновку про можливість встановлення юридичного факту про належність [PERSON]Т правовстановлюючих документів, оскільки іншим способом встановити дані обставини неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 05 вересня 2003\~року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого дітей у них не має. Посилаючись на припинення подружніх стосунків з відповідачем та погіршенням сімейних відносин, позивач просила шлюб розірвати. Крім того позивач просила поділити між нею та відповідачем набуте під час шлюбу спільне майно подружжя, а саме: -Виділити їй у власність, житловий будинок, що розташований по вул. Грушевського, 155 ([PERSON]) у смт. Овідіополь; -земельну ділянку, що розташована, по вул. Грушевського, 155 ([PERSON]) у смт. Овідіополь; -земельну ділянку, що розташована по вул. Медична, 9 у смт. Овідіополь; Виділити відповідачу у власність -вантажний автомобіль марки «DAF» 1999 року випуску, номерний знак [NUMBER]; -напівпричіп контейнеровоз марки «RENDERS» 1997 року випуску, номерний знак [NUMBER]; Позивач позов підтримала. Справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач позов визнав повністю, справу просив розглянути за його відсутності, про, що подав суду відповідну заяву. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони спільне проживання припинили, помиритися з відповідачем позивач не бажає.\~ За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно до положень ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а відповідно до ст.71 цього ж Кодексу майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Таким чином суд приходить до висновку, що сторонами під час шлюбу набули зазначене позивачко майно, у звязку із чим таке майно підлягає поділу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2014 року. Шлюб зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 605. Родина фактично розпалась у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від данного шлюбу дітей не мають. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-НО № 370577 виданного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, 11 листопада 2014 року, позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 605 (а.с. 5). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб \~припиняється \~внаслідок \~його \~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між ними, тому в січні 2017 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року, за клопотанням відповідача [PERSON], сторонам було надано строк для примирення тривалістю в шість місяців. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки, але 06 грудня 2017 року подав адресовану суду свою письмову заяву, в якій зазначив, що за наданий судом час для примирення між ним та позивачем не було досягнуто порозуміння, що вони стали зовсім чужими, а тому зберегти їх шлюб не є можливим. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], а 25 червня 2016 року сторони зареєстрували у Приморському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 876. Як вбачається з позовної заяви позивача, спільне життя сторін не склалося через несумісність їх характерів та відсутність порозуміння і поваги між ними, тому у січні 2017 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та стали проживати окремо. Крім того, в позовній заяві позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхніх дітей. З адресованої суду вищевказаної заяви відповідача слідує, що, по-перше, за наданий судом сторонам час для примирення між ними не було досягнуто порозуміння, що вони стали зовсім чужими людьми, та що зберегти їх шлюб не є можливим; і, по-друге, їх син [PERSON], [INFO], залишився проживати з матірю - позивачем [PERSON]В ., а їх донька [PERSON], [INFO], за власним бажанням з серпня 2017 року проживає з батьком відповідачем [PERSON] З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Задовольняючи позов позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 640,00 грн., повязані з сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2007 року. Від даного шлюбу народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], котрі мешкають разом з позивачем. Останнім часом подружнє життя не склалося. Під час сумісного проживання у сторін виявились різні погляди на життєві проблеми та шлюб. З квітня місяця 2016 року шлюбні відносини припиненні, чоловік виїхав проживати до міста Харкова. Примирення неможливе, сім'я зруйнувалася. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судовий збір та суму сплати за правову допомогу. Відповідачем 15 березня 2017 року була написана заява, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, про те, що він, дає згоду на розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований Московський В/РАЦС м. Харкова 26 січня 2007 року. З позовною заявою ознайомлений. Просить розглянути справу про розірвання шлюбу у його відсутність.(а.с.25). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 січня 2007 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.5). Від стосунків мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.8,9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з квітня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 2005 року виконкомом Тополівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 1, вказала, що з спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяє належної уваги сімї, офіційно не працює, а зароблені кошти в сімю не приносить. Останнім часом чоловік почав її безпідставно ревнувати, внаслідок чого між ними виникають постійні сварки та непорозуміння, свідками чого постійно стаїть діти, що погано впливає на їх психіку. Трапляються випадки коли відповідач будучи в нетверезому стані виганяв її разом з дітьми з будинку. Сімєю не проживають близько шести місяців. Від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO]. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечую. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, Хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2005 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Тополівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними, сварки та діаметрально протилежні погляди на шлюб сімя розпалась. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, відповідач на судове засідання не зявився, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.01.2006 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], 11.06.2006 народження, та дочку [PERSON], 19.03.2011 народження. Подружнє життя не склалося. Шлюбні відносини між ними припинено з листопада 2016 року. Спільного господарства не ведуть. Вона та відповідач вже створили нові сімї. Примирення між ними є неможливим. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Позивач надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності, позов визнали. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 21.01.2006 сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], 11.06.2006 народження, та дочку [PERSON], 19.03.2011 народження. Подружнє життя сторін не склалося. З листопада 2016 шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть. Сторонами вже створено нові сімї. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної зави, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 010934 виданим 21.01.2006 Малоклітнянською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ № 150733 виданим 21.03.2011 виконавчим комітетом Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ № 032314 виданим 22.06.2006 Малоклітнянською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 26.11.2010 року Хмільницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис 221. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, через різні погляди на життя та ведення справ сімї. Подружні відносини між ними припинено, сторони не проживають разом з серпня 2016 року, тому вважає, що подальше спільне проживання і збереження сімї і шлюбу є неможливим. За період спільного проживання, 28.02.2009 року, народилась дочка [PERSON]. Сторони по справі не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 26.11.2010 року зареєстровано шлюб Хмільницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис 221. (а.с.5) За період спільного проживання 28.02.2009 року у них народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 123484 від 14.03.2009 року.(а.с.6) Відповідно до статті 112 \~СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved