Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 1 квітня 2014 року у розмірі 41275 грн. 57 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву. Підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір. [PERSON] користувався картковим рахунком та використовував кредитні кошти, чим прийняв пропозицію банку на укладення кредитного договору на визначених останнім умовах, однак зобов`язання належним чином по поверненню коштів не виконав, у зв`язку з чим станом на 14 вересня 2020 року заборгував позивачу 41275 грн. 57 коп., з яких: 3389 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1217 грн. 84 коп. - заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочений кредит згідно з ст. 625; 36668 грн. 73 коп. - пеня. У судове засідання представник позивача Дашко В.М. не з`явився, із змісту поданої позовної заяви вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності та не заперечує проти постановлення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судової повістки (№4450103405254), причину неявки суду не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин та беручи до уваги те, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 18 березня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 1 квітня 2014 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку. Позивач АТ КБ «Приватбанк», згідно з розрахунком заборгованості станом на 14 вересня 2020 року, просить стягнути з відповідача, крім заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3389 грн., також заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочений кредит, в розмірі - 1217 грн. 84 коп., пеню - 36668 грн. 73 коп. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. В позовній заяві банк зазначає, що сторони керувались при укладенні договору нормами ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підтвердження укладення кредитного договору позивач АТ КБ «Приватбанк» надав підписану відповідачем [PERSON] анкету-заяву від 1 квітня 2014 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості по договору станом на 14 вересня 2020 року, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг, а також посилається на наявність на офіційному веб-сайті банку за посиланням «Архів договорів» Умов кредитування та правил надання банківських послуг в діючій на час укладення договору редакції, що була оприлюднена на цьому сайті на час підписання відповідачкою договору. Однак, з зазначеної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг вбачається, що у ній відсутні відомості про вид та строк дії кредитної картки, про розмір відсотків та порядок їх нарахування. У зазначеній анкеті-заяві зазначено лише прізвище, адресу, особисті дані позичальника та згоду з тим, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, складають між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, доданий до позовної заяви, відповідачем [PERSON] підписаний не був. Належних доказів на підтвердження того, що при укладенні між сторонами кредитного договору діяли Умови і правила надання банківських послуг саме в такій наданій банком редакції, яка існувала на час підписання позичальником анкети-заяви, і доказів того, що відповідач був ознайомлений саме з такими розміщеними на офіційному веб-сайті банку Умовами і правилами надання банківських послуг, позивач суду не надав, а тому зазначені умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Доданий до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які є складовою частиною договору, з огляду на відсутність в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що підписана відповідачем, відомостей про вид кредитування, не може бути належним та достовірним доказом на підтвердження саме таких умов надання кредиту, про які зазначає позивач в позовній заяві. З цих же підстав не є належним та достовірним доказом в підтвердження умов кредитування, на які посилається позивач, досліджені судом умови та правила надання банком послуг, що розміщенні на офіційному веб-сайті банку за посиланням https://privatbank.ua/terms за наступним шляхом: «Архів договорів», «Повний договір (актуальний на 01.04.2014)», розділ 2.1.1, сторінки 116 - 131 повного договору. У розглядуваному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі АТ КБ «ПриватБанк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору споживач послуг Банку був ознайомлений саме з такими умовами. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом конкретних умов кредитного договору, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, - банку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Отже, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, про ознайомлення останнього з такими умовами, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про умови і порядок сплати процентів за прострочений кредит, пені, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати принципу справедливості розгляду справи судом. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що наданий позивачем і Умови, розміщені на офіційному веб-сайті банку https://privatbank.ua/terms як актуальні на 01.04.2014, та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що доданий банком до позовної заяви, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. З урахуванням вищезазначеного і тих обставин, що відповідачем фактично кредит був отриманий, але не повернутий в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3389 грн. належить задовольнити, а в частині вимог про стягнення заборгованість по відсотках нарахованих на прострочений кредит та пені - відмовити за їх безпідставністю. У зв`язку з частковим задоволенням позову, а саме на 8,21%, з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 172 грн. 57 коп.

Outcome: partial