Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з цим позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], посилаючись на порушення ними прав власних малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], через неналежне виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Позивачка просила передати дітей їй на проживання та стягнути з відповідачів аліменти на їх утримання. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], яка діє на підставі відповідної угоди про надання правової допомоги (а.с. 75, 76), заявлений позов підтримали, просили задовольнити його, позбавивши батьківських прав обох відповідачів відносно їх малолітніх синів та стягнути з них аліменти на їхнє утримання. Позивачка по суті позову пояснила, що відповідачка [PERSON] є її дочкою та має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Батьком [PERSON] є другий відповідач [PERSON], щодо батька малолітнього [PERSON] зазначила, що запис про батька до свідоцтва про народження внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачі по справі ухиляються від належного утримання власних дітей, духовним і фізичним розвитком дітей не займаються. Малолітні діти постійно проживають разом з позивачкою, яка є їхньою бабою. Мати неповнолітніх [PERSON] турбується тільки про себе, часто зникає з дому, з січня 2016 року дома її немає, батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], поїхав з селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області в 2008 році і по даний час сином не цікавиться, ніяким чином не підтримує родинних стосунків. Матеріальної допомоги своїм малолітнім дітям відповідачі не надають. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, заперечень, заяв чи клопотань до суду не подала. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с. 28, 54, 55, 58, 59, 72, 73, 88, 89). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, заперечень, заяв чи клопотань до суду не подав. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 6 ст. 76 ЦПК України (а.с. 91-93). Прокурор Шарайкін О.В. вважав позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі, зазначав, що обох відповідачів слід позбавити батьківських прав через порушення ними прав своїх малолітніх дітей. Представник третьої особи - Великобагачанської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, вважав позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. В своїх поясненнях зазначав, що батьки неповнолітніх - відповідачі по справі, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, діти проживають у своєї баби - позивачки по справі, яка разом зі своїм чоловіком створили для дітей всі належні умови для виховання та розвитку, а тому є всі підстави для того, щоб позбавити відповідачів батьківських прав та передати дітей позивачці. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, показання свідка зі сторони позивача, висновок прокурора, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10, 11, 12). Другий відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 12). В актовий запис про народження малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с. 11). Позивачка [PERSON], [INFO], є матір'ю відповідачки [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 13), тобто є бабою малолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Допитані, як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суду пояснили, що проживають в [ADDRESS] та добре знають позивачку [PERSON] та її дочку - відповідачку по справі [PERSON], щодо другого відповідача [PERSON], то свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що той орієнтовно в 2008 році виїхав із селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області і відтоді вони його ніколи не бачили. Всі свідки зазначали, що малолітні [PERSON] і [PERSON] проживають разом зі своєю бабою - позивачкою по справі [PERSON] та дідом [PERSON], які створили для них всі належні умови для виховання та розвитку. Всі свідки зазначали, що починаючи з січня 2016 року по день розгляду справи мати малолітніх [PERSON] в селищі Гоголеве не з'являється, до дітей не приходить, свідки [PERSON], [PERSON], які працюють вчителями початкових класів в Гоголівській загальноосвітній школі зазначали, що з січня 2016 року відповідачка [PERSON] дітей до школи не проводить і не забирає, дітьми опікується бабуся, на телефонні дзвінки не відповідає. Свідок [PERSON], який є сусідом позивачки, зазначав, що відповідачка [PERSON] покинула дітей на бабу з дідом давно, і раніше неодноразово зникала з села на тривалий час, живе в своє задоволення, не бере у вихованні дітей ніякої участі, матеріально не допомагає, малолітніми дітьми опікується тільки баба та дід, дані відомості також підтверджуються показами свідка [PERSON], яка є депутатом селищної ради, живе неподалік та неодноразово була присутня у будинковолодінні позивачки. Такі показання свідків узгоджуються зі змістом актів обстеження матеріально - побутових умов сім'ї позивача від 02 березня 2016 року, 31 березня 2016 року, розташованому за адресою: [ADDRESS], відповідними комісіями протягом зазначеного періоду часу констатується те, що на час перевірок матері неповнолітніх [PERSON] вдома, де проживають малолітні [PERSON] і [PERSON], не було, діти перебувають на утриманні бабусі і дідуся ([PERSON], [PERSON]) та проживають разом з ними, виховують і матеріально забезпечують (а.с. 44, 45, 96). Згідно висновку органу опіки та піклування, за підписом виконуючого обов'язки голови Великобагачанської районної державної адміністрації Карпова А.О., піднято клопотання про позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] і [PERSON] через їх ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню власних малолітніх дітей (а.с. 67-69). Статтею 150 Сімейного кодексу України імперативно визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зважаючи на конкретні обставини справи, встановлені судом при розгляді цього позову, слід прийти до переконання про те, що обоє відповідачів ухиляються від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню власних дітей і їх поведінка при цьому є винною. Жодних належних і допустимих доказів, які спростовують вказаний висновок, в супереч вимогам ст. 10, ст. 27 ч. 2, ст. 60 ЦПК України, стороною відповідачів суду не надано. Як вбачається із доказів, досліджених в судових засіданнях, малолітні діти відповідачів з урахуванням їхнього віку не можуть висловити свою думку по суті заявленого позову, а тому суд позбавлений можливості забезпечити їх право бути вислуханими судом. При таких обставинах доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхніх дітей та в інтересах цих дітей підтверджується сукупністю доказів, перевірених і проаналізованих судом при розгляді даної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них, з огляду на що малолітніх слід передати позивачці, яка є їхньою бабою. За приписами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення аліментів. Крім цього, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому сплачений позивачем судовий збір слід стягнути із відповідачів на користь позивачки. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved