Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В березні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] (надалі Позивач, Поручитель) до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі Відповідач) про визнання поруки припиненою за договором поруки. Позивач зазначив, що 26 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Генеральний договір про надання послуг № BL5954 із змінами та доповненнями до нього, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти на поточні потреби в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 186 000,00 (сто вісімдесят шість тисяч) доларів США з терміном повернення, не пізніше 01 червня 2028 року, а саме: 1.Додаткова угода № BL5954/К-1 (Індивідуальна угода - кредит без відстрочення) від 26 червня 2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня 2008 року на суму 66 000,00 (шістдесят шість тисяч) доларів США зі процентною ставкою в розмірі 13,45% річних. 2.Додаткова угода № BL7513/КL+ (Індивідуальна угода - кредитна лінія плюс) від 28 липня 2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня 2008 року на суму 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США зі процентною ставкою в розмірі 16,45% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ПАТ «Універсал Банк» 21 листопада 2013 року уклав з фізичною особою [PERSON] Договір поруки. Так, Договір поруки та Додаткова угода до нього від 12 серпня 2014 року передбачає наступне: - пункти 1.1., 1.2. та 1.3. Договору поруки, де Поручитель за цим Договором поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Генерального договору про надання кредитних послуг №BL5954 від 26 червня 2008 року в частині повернення Кредиту в рамках ліміту у розмірі 186 000,00 доларів США (сто вісімдесят шість тисяч доларів США 00 центів) не пізніше 01 червня 2028 року, зі сплатою максимального розміру процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 16,45% (шістнадцять цілих сорок п'ять сотих) річних та 32,9% (тридцять дев'ять цілих дев'ять десятих) річних підвищеної процентної ставки за користування кредитними коштами понад встановлені строки/терміни сплати платежів. Крім того, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за Основним договором, включаючи повернення основної суми (в т.ч. суми кредиту, регресу, сплату процентів, комісії, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та різних штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. - п. 2.1. У випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором, Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем з дати відправлення Кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення Поручителю. - п. 5.3. Сторони притримуються загальних умов щодо строків позовної давності. 08 липня 2015 року ПАТ «Універсал Банк» направив на адресу Позивача вимоги щодо сплати простроченої заборгованості за Кредитним договором в розмірах - 41 773,29 доларів США та 53 960,04 доларів США без банківської виписки, розрахунку заборгованості оформленого у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, у вимогах було зазначено: У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги. Зазначені вимоги, були отримані 14 липня 2015 року. Виконання зобов'язань за Кредитним договором згідно вимоги повинні були виконані до 14 серпня 2015 року включно. Таким чином, строк/термін позовної давності відповідно до вимог частини 4 статті 559 ЦК України для подачі ПАТ «Універсал Банк» позову до суду закінчився 14 лютого 2016 року. При цьому позов до суду щодо стягнення з [PERSON], як Поручителя та Боржника в солідарному порядку був поданий після 19 квітня 2016 року, що підтверджує пропущення Банком строку передбаченого ст. 559 ЦК України. Враховуючи викладені обставини, Позивач просить позов задовольнити. Представники сторін в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Позивач надала до суду заяву, в якій просила провести заочний розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а справа підлягає заочному розгляду відповідно до положень ст.ст. 224-233 ЦПК України, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 26 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Генеральний договір про надання послуг № BL5954 із змінами та доповненнями до нього, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти на поточні потреби в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 186 000,00 (сто вісімдесят шість тисяч) доларів США з терміном повернення, не пізніше 01 червня 2028 року, а саме: 1.Додаткова угода № BL5954/К-1 (Індивідуальна угода - кредит без відстрочення) від 26 червня 2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня 2008 року на суму 66 000,00 (шістдесят шість тисяч) доларів США зі процентною ставкою в розмірі 13,45% річних. 2.Додаткова угода № BL7513/КL+ (Індивідуальна угода - кредитна лінія плюс) від 28 липня 2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня 2008 року на суму 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США зі процентною ставкою в розмірі 16,45% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ПАТ «Універсал Банк» 21 листопада 2013 року уклав з фізичною особою [PERSON] Договір поруки. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Згідно зі ст. 558 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, але самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу). У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України, статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України). Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори. В свою чергу, Договір поруки та Додаткова угода до нього від 12 серпня 2014 року передбачає наступне: - пункти 1.1., 1.2. та 1.3. Договору поруки, де Поручитель за цим Договором поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Генерального договору про надання кредитних послуг №BL5954 від 26 червня 2008 року в частині повернення Кредиту в рамках ліміту у розмірі 186 000,00 доларів США (сто вісімдесят шість тисяч доларів США 00 центів) не пізніше 01 червня 2028 року, зі сплатою максимального розміру процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 16,45% (шістнадцять цілих сорок п'ять сотих) річних та 32,9% (тридцять дев'ять цілих дев'ять десятих) річних підвищеної процентної ставки за користування кредитними коштами понад встановлені строки/терміни сплати платежів. Крім того, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за Основним договором, включаючи повернення основної суми (в т.ч. суми кредиту, регресу, сплату процентів, комісії, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та різних штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. - п. 2.1. У випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором, Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем з дати відправлення Кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення Поручителю. - п. 5.3. Сторони притримуються загальних умов щодо строків позовної давності. Позивач вважає, що Договір поруки від 21 листопада 2013 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк», є припиненим з наступних підстав. Підставою для визнання Договору поруки припиненим є порушення частини 4 ст. 559 ЦК України з боку ПАТ «Універсал Банк». Оскільки, 08 липня 2015 року ПАТ «Універсал Банк» направив на адресу Позивача вимоги щодо сплати простроченої заборгованості за Кредитним договором в розмірах - 41 773,29 доларів США та 53 960,04 доларів США без банківської виписки, розрахунку заборгованості оформленого у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, у вимогах було зазначено: У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги. Зазначені вимоги, були отримані Позивачем 14 липня 2015 року. Виконання зобов'язань за Кредитним договором згідно вимоги повинні були виконані до 14 серпня 2015 року включно. Відповідно до частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року. Таким чином, строк/термін позовної давності відповідно до вимог частини 4 статті 559 ЦК України для подачі ПАТ «Універсал Банк» позову до суду закінчився 14 лютого 2016 року. При цьому позов до суду щодо стягнення з [PERSON], як Поручителя та Боржника в солідарному порядку був поданий після 19 квітня 2016 року, що підтверджує пропущення Банком строку передбаченого ст. 559 ЦК України. Відповідач не надав жодних пояснень чи заперечень по суті позовних вимог Позивача. Разом з тим, зазначені в позовних вимогах дії Відповідача ПАТ «Універсал Банк» є безпідставними, незаконними, порушують законні права, свободи та інтереси Позивача, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності при подачі позовної заяви про визнання поруки припиненою до Дарницького районного суду не порушений, позов подано в межах встановленого законом строку. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечило б положенням ч. 4 ст. 559 цього Кодексу. Відповідач не надав заперечень на позов та не послався на докази, які були б підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. За викладених обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідач має відшкодувати позивачу судові витрати на загальну суму 640,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved