Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

В березні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що [INFO] померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,2359 га, яка знаходиться на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 3,2359 га, яка знаходиться в межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, в поданих заявах просили розглянути справу у їхню відсутність. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 13.10.2015 року виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району. Згідно наявної в матеріалах справи копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.02.2008 року, а також копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,2359 га у межах згідно з планом, що розташована в межах Фурсівської сільської ради та видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з відповідним кадастровим номером: [NUMBER]. 02.11.2016 року Фурсівською сільською радою Білоцерківського району видано довідку № 1547 з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], проживала в [ADDRESS] - до дня смерті. За даною адресою на день її смерті і на даний час зареєстровані та проживають: онука [PERSON] та правнуки. З копії спадкової справи № 72/2016 щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що будь-які інші спадкоємці крім позивача на спадкове майно не претендують, а син померлої - [PERSON], згідно копії заяви на ім'я нотаріуса від 24.02.2016 року, відмовився від спадщини за заповітом. 22.02.2017 року постановою державного нотаріуса Руденко Н.П. Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області після померлої [INFO] [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину має право одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому частиною третьою статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено судом, позивач прийняла спадщину після [PERSON], однак не може оформити свідоцтво про право на неї в нотаріальному порядку, у зв'язку з тим, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на майно. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Указана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Зазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права викладеними в постанові Верховного Суду України від 07.12.2016 року у справі № 6-1111цс16. Таким чином, оскільки будь-які інші особи після смерті [PERSON] на спадкове майно на претендують, а позивач як спадкоємець за законом земельної ділянки не може оформити на спадкове майно відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за законом, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved