Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 187759-603 від 16 травня 2018 року у розмірі 281 210 грн 36 к., а також просять покласти на відповідача обов`язок відшкодувати сплачені судові витрати на користь позивача у розмірі 4\~218 грн 16 к. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 16 травня 2018 року між акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») та [PERSON] було укладено Заяву-Договір № 187759-603 про надання кредиту готівкою на власні потреби, відповідно до умов якого, Банк перерахував на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 200\~000 грн 00 к. строком на 48 місяців, тобто до 16 травня 2022 року. Відповідно до умов кредитного договору АТ «ТАСКОМБАНК» надав позичальнику грошові кошти на наступних умовах: строк кредитування 48 місяців; цільове призначення кредиту на споживчі цілі; розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,69% щомісячно. Підписанням даної заяви-договору відповідач засвідчив про пряму і безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Позивач надав відповідачу кредит, однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31 грудня 2020 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 281 210 грн 36 к., яка складається з наступного: - 161 870 грн 14 к. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); - 0 грн 22 к. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); - 119 240 грн 00 к. заборгованість по комісії (в т.ч. прострочені); - 100 грн 00 к. - штраф за період з 31 грудня 2019 року по 29 лютого 2020 року. Згідно з п.5 р.2 Кредитного договору відповідач підтверджує, що ознайомлений зі змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Таким чином, узяті на себе зобов`язання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобов`язання не виконав. В зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 24 травня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.72). Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, у встановлений судом строк належним чином був повідомлений про розгляд справи, на його адресу були направлені судові повістки, які отримані 28 травня 2021 року та 18 червня 2021 року, про що свідчать відмітки в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с.63,73). Клопотань та заяв від [PERSON] на адресу суду не надходило. Згідно з ч.3\~ст.131\~ЦПК\~України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 червня 2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16 травня 2018 року між AT «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір\~№ 187759-603 про надання кредиту готівкою на власні потреб, відповідно до умов якого Банк перерахував на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі\~200\~000 грн 00 к.,\~строком 48 місяців, тобто до 16 травня 2022 року (а.с.05). Відповідно до п.1 р.2 Кредитного договору, відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку:\~www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і приєднався до умов Договору. Відповідно до Кредитного договору № 187759-603 від 16 травня 2018 року та умов\~Паспорту споживчого кредиту за\~продуктом « [INFO] », предметом даного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах, із врахуванням положень додатку 1 до нього: Сума кредиту 200\~000 грн 00 к; Строк кредиту 48 місяців; Проценти за користування кредитом 0,0001 %; Комісія за обслуговування кредиту 2,69 % щомісячно. Згідно з п.5 р.2 Кредитного договору відповідач підтверджує, що ознайомлений зі змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним 16 травня 2018 року Заява-договір разом з паспортом споживчого кредиту за карткою «Зручна готівка Максимум» до вказаної заяви складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту станом на 31 грудня 2020 року у розмірі 281 210 грн 36 к., яка складається з наступного: - 161 870 грн 14 к. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); - 0 грн 22 к. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); - 119 240 грн 00 к. заборгованість по комісії (в т.ч. прострочені); - 100 грн 00 к. - штраф за період з 31 грудня 2019 року по 29 лютого 2020 року. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором № 187759-603 від 16 травня 2018 року, які відповідачем не спростовані (а.с.10-11). 03 листопада 2020 року на адресу Позичальника було направлено повідомлення-вимогу про дострокове виконання зобов`язань (а.с.42). В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за вказаним договором, які перелічені судом вище. Отже, в порушення норм закону і умов кредитного договору, які на час розгляду справи відповідачем не оскаржені, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 187759-603 від 16 травня 2018 року. Згідно із ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не виплаває із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Таким чином, між сторонами склались цивільно-правові правовідносини, які регулюються загальними положеннями про зобов`язальне право, виконання зобов`язань, правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідач не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, позивачем по справі, по укладеному договору, а тому право позивача порушене. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і зазначена позивачем сума підлягає стягненню. Згідно меморіального ордеру № 710286936 від 28 квітня 2021 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 218 грн 16 к. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов банку задоволено повністю на 100%, тому з [PERSON] слід стягнути на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судові витрати в розмірі 4 218 грн 16 к. Враховуючи викладене,

Outcome: approved