Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500821308 від 06.09.2019 року у розмірі 244826 грн. 92 коп. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 06.09.2019 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір (акцепт/оферта) № 500821308, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 223972 грн. 47 коп.. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі, в строки та на умовах, що передбачені договором. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором та станом на 09.07.2020 року у нього виникла заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» у розмірі 225925 грн. 92 коп., яка складається з наступного: строкова заборгованість - 213103 грн. 74 коп., прострочена заборгованість - 6120 грн. 25 коп., строкова заборгованість по нарахованих % та комісіях - 4200 грн. 98 коп., прострочена заборгованість по нарахованих % та комісіях - 21001 грн. 95 коп., штрафи - 400 грн.. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки до судового засідання суду не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, додані до позовної заяви, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 06.09.2019 року підписав оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500821308, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої отримав кредит у розмірі 223972 грн. 47 коп. (а.с. 8). Підписавши 06.09.2019 року оферту на укладання угоди про надання кредиту [PERSON] підтвердив, що дана оферта є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, з яким він ознайомився та згоден з його умовами. Крім цього, [PERSON] своїм підписом в оферті на укладання угоди про надання кредиту № 500821308 від 06.09.2019 року погодився з умовами надання кредиту, прописаними в даній оферті, а саме: сума кредиту - 223972 грн. 47 коп., процентна ставка - 23% річних, строк кредиту - 84 місяці, строком повернення кредиту до 09.09.2026 року, із встановленням графіку погашення кредиту (а.с. 8, 11). За весь час користування кредитною лінією відповідачем кредит та відсотки не сплачувались у строки, встановлені договором, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 225925 грн. 92 коп., яка складається з наступного: строкова заборгованість - 213103 грн. 74 коп., прострочена заборгованість - 6120 грн. 25 коп., строкова заборгованість по нарахованих % та комісіях - 4200 грн. 98 коп., прострочена заборгованість по нарахованих % та комісіях - 21001 грн. 95 коп., штрафи - 400 грн. згідно довідки-розрахунку заборгованості (а.с.12). Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту, і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 244826 грн. 92 коп.. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3672 грн. 40 коп..

Outcome: approved