Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Броварська міська рада Київської області звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: КП Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 2» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Броварської міської ради від 29.11.2007 р. № 509-29-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по [ADDRESS], що перебуває на балансі ЗАТ «Дарницьке ремонтно-будівельне управління» гуртожиток по [ADDRESS] передано у комунальну власність територіальної громади м. Бровари. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 13.05.2008 р. № 222 затверджено акти приймання-передачі об'єктів у комунальну власність, а саме: [ADDRESS]. Рішенням Броварської міської ради від 25.12.2015 р. № 52-04-07 «Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари» вулицю Енгельса перейменовано на вулицю [PERSON]. Гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП «ЖЕК-2». Ордер на кімнату [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON] зі складом сім'ї: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]. Згідно листа Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 10.05.2018 р. № 1574/16.6-30 з'ясовано, що [PERSON] помер. Відповідно до довідок відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 12.06.2018 р. № 1-1/16297, № 1-1/16298, № 1-1/16299 встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані до гуртожитку, а не до окремих кімнат. Згідно актів обстеження, складеними КП «ЖЕК-2» від 16.10.2017 р., від 13.11.2017 р., від 20.12.2017 р., від 16.01.2018 р., від 14.02.2018 р., від 16.03.2018 р., від 16.04.2018 р. кімнат [ADDRESS] встановлено, що в кімнатах проживають квартиронаймачі. Отже, встановлено, що відповідачі по справі значаться як зареєстровані до гуртожитку, але в кімнатах [ADDRESS] не проживають. З 16.10.2017 р. по даний час в кімнаті проживають сторонні особи. Відповідачі зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS], але до кімнат, на які отримали ордер на вселення ([ADDRESS]) так і не вселилися, і в кімнатах не проживають. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатами № [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] міської ради Київської області [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України». В судове засідання представник третьої особи Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 2» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, покладалися на розсуд суду. Судом встановлено, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 29.11.2007 р. № 509-29-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по [ADDRESS], що перебуває на балансі ЗАТ «Дарницьке ремонтно-будівельне управління» гуртожиток по [ADDRESS] передано у комунальну власність територіальної громади м. Бровари (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13.05.2008 р. № 222 затверджено акти приймання-передачі об'єктів у комунальну власність, а саме: [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Броварської міської ради Київської області від 25.12.2015 р. № 52-04-07 «Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари» вулицю Енгельса перейменовано на вулицю [PERSON] (а.с.8). Гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП «ЖЕК-2» (а.с.10). Отже, гуртожиток по [ADDRESS] в місті Бровари прийнятий в комунальну власність територіальної громади міста Бровари. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до вимог закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та II до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦКУ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Сфера дії зазначеного Закону поширюється на гуртожитки, що є об'єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної спеціальної' служби транспорту, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій (крім тих, що знаходяться поза межами військових частин, закладів, установ, організацій), державних навчальних закладів (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей викладачів і працівників), Національної академії наук України (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей). Ордер на кімнату [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON] зі складом сім'ї: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] (а.с.11). Згідно листа Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 10.05.2018 р. № 1574/16.6-30, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.12). Відповідно до довідок відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 12.06.2018 р. № 1-1/16297, № 1-1/16298, № 1-1/16299, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані до гуртожитку, а не до окремих кімнат (а.с.13-15). Згідно ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За статтею 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно актів обстеження, складеними КП «ЖЕК-2» від 16.10.2017 р., від 13.11.2017 р., від 20.12.2017 р., від 16.01.2018 р., від 14.02.2018 р., від 16.03.2018 р., від 16.04.2018 р. кімнат [ADDRESS] гуртожитку за адресою: Київська область, [ADDRESS] встановлено, що в кімнатах проживають квартиронаймачі (а.с.16-22). Згідно ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім'ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою про вселення на надану жилу площу в гуртожитку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] значаться як зареєстровані до гуртожитку, але в кімнатах [ADDRESS] не проживають. З 16 жовтня 2017 року по даний час в кімнаті проживають сторонні особи. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житловому фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦКУ). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідачі без поважних причин не проживали та не проживають на даний час в гуртожитку, житлом не цікавляться, тобто не користуються жилим приміщенням останні 6 місяців та відповідно до вимог статей 71 та 72 ЖК України можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Крім того,

Outcome: approved