Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

В апеляційній скарзі ПАТ «ВТБ Банк» просить скасувати рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року в частині відмови у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає рішення в оскаржуваній частині незаконним, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 13.12.2007 року між ВАТ «ВТБ БАНК» (далі Банк) та ТОВ «Любимівський кар'єр» укладено кредитний договір, який було викладено в новій редакції Договором №25 від 29.10.2014 р. про внесення змін до Кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 Договору №25 предметом кредитного договору є надання Банком Позичальнику грошових коштів у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 6 376 996,67 доларів США з кінцевим терміном повернення - не пізніше 28.08.2015 року. Пунктом 3.1.1, 3.1.2 вказаного договору передбачена плата за користування кредитом (проценти) - 11% річних. Надання позичальнику грошових коштів (кредиту) підтверджується меморіальними ордерами та банківськими виписками. Згідно даних Банку загальна заборгованість ТОВ «Любимівський кар'єр» перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором 2007 року станом на 03.09.2015. становить 8 016 542,82 доларів США та 207 400,00 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на 03.09.2015 року, становить 176 480 466,51 грн., з яких: строкова заборгованість по кредиту на 03.09.2015. - 6 376 996,67 доларів, що в еквіваленті до гривні 140 221 637,11 грн.; строкова заборгованість по відсоткам - 812 984,20 доларів, в еквіваленті до гривні 17 876 436,41 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам - 82 756,14 доларів, в еквіваленті до гривні 1 819 696,96 грн.., пеня за несвоєчасну сплату процентів з 07.07.2015. по 03.09.2015. - 6 912,26 доларів, в еквіваленті до гривні 151 991,36 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 701 469,63 доларів, в еквіваленті до гривні 15 424 380,00 грн., 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015. по 03.09.2015. - 350,44 доларів, в еквіваленті до гривні 7 705,71 грн., штрафи станом на 03.09.2015. - 207 400,00 грн.. Між тим, в позові Банк просив стягнути з [PERSON] частково 7 272 737,01 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 159 917 770,48 грн., з яких: строкова заборгованість по кредиту - 6 376 996,67 доларів, що в еквіваленті до гривні 140 221 637,11 грн.; строкова заборгованість по відсоткам - 812 984,20 доларів США, в еквіваленті до гривні 17 876 436,41 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам - 82 756,14 доларів США, в еквіваленті до гривні 1 819 696,96 грн.. За Договором поруки № 77/07В-П-1 від 22.07.2009., укладеним між ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Любимівський кар'єр» і [PERSON], - поручителі, а у даному випадку, коли позов пред*явлено лише до [PERSON], - він поручається перед Банком за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором від 13.12.2007 року та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобов'язання), надалі все разом - кредитний договір. Договором поруки визначено, що позичальник отримав кредит у вигляді відзивної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 7 500 000,00 доларів США та зі сплатою процентів за користування кредитом 14% річних, строком до 12.12.2012 року. Поручитель має право самостійно виконувати зобов'язання за кредитним договором. Цей договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором . До даного договору поруки вносились зміни Договорами № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10. Наведеними договорами передбачалась зміна відсотків до 12%, 10,5%, 11%, строків кредитування, зокрема, до 31.08.2014 року, до 31.08.2017 року, до повного виконання зобов'язань, у договорі №6 поручитель надав згоду, що розмір зобов'язань за кредитним договором, зазначений в письмовій вимозі Банку, може бути змінений, їх остаточний розмір визначається Банком в день виконання поручителем такого зобов'язання. Строк дії договору визначений до 31.08.2017 року. Згідно договору № 9 передбачався ліміт кредитування 6 376 996,67 доларів США з поверненням до 28.08.2015 року зі сплатою 11% річних за користування кредитом. Відмовляючи у стягненні заявленої Банком суми кредитної заборгованості, райсуд вважав, що, оскільки кредитний договір, договір поруки із змінами та доповненнями до них укладались у різний проміжок часу із застосуванням різних фінансових термінів та інструментів, а також із застосуванням різних відсоткових ставок, - суд без спеціальних знань в галузі фінансів та економіки не в змозі самостійно перевірити правильність розрахунку суми боргу, наданого позивачем, без проведення відповідної експертизи. А укладенням договору № 8 про внесення змін до кредитного договору № 77/07В, а саме, пунктом 3.1.7, позичальника та поручителя було поставлено в невигідні умови та залежність на підписання договору про внесення змін. Рішення господарських судів, на які посилався Банк, як на доказ існуючої заборгованості та визначення точної суми боргу, не були прийняті судом до уваги, з тих підстав, що [PERSON] не приймав участі у господарських справах, був позбавлений права захищати свої права і інтереси при їх розгляді, крім того, за період після цих рішень кредитна заборгованість могла зменшитись. Такі висновки не можна визнати обгрунтованими, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, не відповідають дійсно встановленим обставинам справи та наданим доказам. Рішення оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку, а тому його законність в іншій частині не перевіряється, так як не є предметом апеляційного оскарження. Як вбачається із позовної заяви, вимоги Банку фактично витікають із Договору № 9 до основного Договору поруки, згідно якого - ліміт кредитування передбачався у сумі 6 376 996,67 доларів США з поверненням до 28.08.2015 року зі сплатою 11% річних за користування кредитом. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року у справі стягнуто з ТОВ «ЮМІН» на користь ПАТ «ВТБ Банк» строкову заборгованість по кредиту, яка станом на 03.09.2015 року становить 6 376 996,67 доларів США; строкова заборгованість по сплаті процентів за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року становить 812 984,20 доларів США; прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року 82 756,14 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по 26.06.2015 року 701 469,63 доларів США; 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 року по 26.06.2015 року 35 073,48 доларів США; 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року 350,44 доларів США; штрафи на 03.09.2015 року 207 400,00 грн. та пеню в розмірі 6 912,26 доларів США. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2016 року стягнуто з ТОВ «Любимівський кар'єр» на користь ПАТ «ВТБ БАНК» прострочену заборгованість по кредиту на 05.05.2015 року в розмірі 6 376 996,67 доларів США, строкову заборгованість по сплаті процентів за період з 15.04.2015 року по 05.05.2015 року в сумі 40 919,06 доларів, прострочену заборгованість по сплаті процентів на 05.05.2015 року в розмірі 711 834,31 доларів, пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 737 139,91 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 3 314 619,45 грн., 3% річних за прострочення повернення кредиту в розмірі 7 439,83 доларів, 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 2 005,01 доларів . Таким чином, вказаними судовими рішеннями, які мають характер преюдиційних, доведений факт існуючої у позичальника ТОВ «Любимівський кар'єр» заборгованості та визначено її суму, складові якої частково позивач просить стягнути з поручителя, а саме: 6 376 996,67 дол., 812 984,20 дол., 82 756,14 дол. Та обставина, що [PERSON] не приймав участі у розгляді господарськими судами справ, не давала підстав районному суду залишати без уваги наведені рішення, оскільки [PERSON] як зацікавлена особа у разі порушення цими рішеннями його прав не позбавлений був можливості їх оскаржити, однак з відповідними скаргами не звертався, доказів зворотнього не надав. Розмір заборгованості також підтверджений наданими Банком розрахунками, які відповідачем не спростовані. Його заява про призначення економічної експертизи у суді 1-ї інстанції вирішення не знайшла. А в апеляційній інстанції така вимога ним не заявлена. Строк позовної давності, з огляду на умови договорів та зазначені у них строки,- позивачем не пропущений. Усі наявні у справі договори поруки та їх умови підписані відповідачем, ним не оспорювались, а тому висновки суду щодо невигідних умов та залежності відповідача від їх підписання, є надуманими, як і висновок про можливе зменшення суми заборгованості у період після винесення рішень господарськими судами. Доказів чи відповідних заяв про погашення відповідачем кредитної заборгованості у наведений період від нього не надходило. Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає позовні вимоги Банку доведеними, рішення в оскарженій частині незаконним, таким, що підлягає скасуванню. На підставі вимог ст. ст. 526, 553, 554, 625, 629, 1054, 1056-1 ЦК України, умов Кредитного договору з додатками, договору поруки з додатками, - апеляційний суд вважає необхідним позовні вимоги Банку задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПКУ з [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню судовий збір 2 408 766,55 грн., а на користь держави - судовий збір 2 628 643,70 грн..

Outcome: approved