Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

АТ «Кредобанк» 27 вересня 2021 року поштою направило до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 06 жовтня 2021 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року було вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 17 вересня 2019 року між позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-219636, відповідно до умов якого позивач надав позичальникові кредитні кошти у розмірі 301 500 гривень строком до 16 вересня 2024 року. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути одержаний кредит у повному обсязі, сплатити за користування кредитом проценти та інші платежі у строк та на умовах, визначених кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 07 червня 2021 року складає 425 004 гривні 74 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 425 004 гривень 74 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 291 766 гривень 02 коп., заборгованості по відсоткам у розмірі 133 238 гривень 72 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 500 гривень 47 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2019 року між АТ «Кредобанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-219636, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти на поточні потреби у сумі 301 500 гривень на строк до 16 вересня 2024 року, а відповідач зобов`язується повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити відсотки, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 19-22). Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 07 червня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 425 004 гривень 74 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 291 766 гривень 02 коп., заборгованості по відсоткам у розмірі 133 238 гривень 72 коп. (а.с. 6-7). Повідомленням-вимогою від 05 травня 2021 року (а.с. 27) банк звертався до боржника [PERSON] із вимогою про усунення порушень умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості (а.с. 27, 28), яку було залишено позичальником без задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). З урахуванням того, що у [PERSON] перед позивачем існує заборгованість, яка позичальником добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 425 004 гривень 74 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 291 766 гривень 02 коп., заборгованості по відсоткам у розмірі 133 238 гривень 72 коп. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивачем зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому витрати на правничу допомогу складають 26 132 гривень. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Всупереч зазначеним вимогам стороною позивача не надано суду розрахунок вартості гонорару, відсутня детальна фіксація та опис послуг, що надаються в межах ведення відповідної судової справи, їх обсяг (витрачений час на прибуття адвоката до місця розгляду справи) і вартість (якщо окремі послуги мають різну вартість); витрати, що понесені адвокатом у зв`язку з наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (участь у судових засіданнях, час, витрачений на складання процесуальних заяв, в яких виникла необхідність), також до матеріалів справи стороною позивача не надано підписаного акту прийнятих робіт АТ «Кредобанк», підтвердження оплати ним послуг адвоката. Тому суд приходить до висновку, що позивачеві у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 6 375 гривень 07 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 431 379 гривень 81 коп. (425 004 гривні 74 коп. + 6 375 гривень 07 коп. = 431 379 гривень 81 коп.) На підставі викладеного,

Outcome: approved