Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 18 331,99 грн., посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг 20.09.2013 підписав заяву та отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua, складає між ним та банком договір. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав тим, що не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого у нього станом на 01.01.2019 виникла заборгованість у сумі 18 331,99 грн., в тому числі: 10 936,21 грн. \~ відсотки; 6 046,64 грн. пеня; 1 349,14 грн. штраф (849,14 грн. - процентна складова, 500,00 грн. \~ фіксована частина). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18 331,99 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1 921,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.4,35). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем завищена сума заборгованості за кредитним договором. Просив суд застосувати строк позовної давності до неустойки. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Із матеріалів справи видно, що 20.09.2013 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку, де зазначено, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.8). На виконання умов кредитного договору від 20.09.2013 банк видав відповідачу карту № 5211537351291930 із строком дії до квітня 2017 року, відкрив рахунок, встановив кредитний ліміт у сумі 8 000,00 грн. 16.12.2015 року банк видав відповідачу карту № 5168 7555 2162 3922 із строком дії\~ до грудня 2019 року. 16.08.2017 банк видав відповідачу карту № 5168 7555 2162 із строком дії до грудня 2019 року (а.с.48). Відповідач користувався грошовими коштами банку, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с.57-63). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 2.1.1.2.11. Умов та Правил надання банківських послуг, карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні Картки, включно. З розрахунку заборгованості за кредитом та виписки з кредитного рахунку видно, що відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав, передбачені умовами договору щомісячні платежі вносив несвоєчасно, останній платіж вніс 25.07.2017 у сумі 380,00 грн. (а.с.6-7,57-63). Як зазначено в розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 01.01.2019 становить 18 331,99 грн., яка складається із: 10 936,21 грн. відсотків; 6 046,64 грн. пені; 1 349,14 грн. штрафу (849,14 грн. - процентна складова, 500,00 грн. фіксована частина)\~ (а.с.7-8). Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка в місяць, що нараховується на залишок заборгованості, для клієнтів держателів карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» становить 2,5 %, з 01.09.2014 2,9 %, з 01.04.2015 3,6 % (а.с.9). Памятка клієнта, що є невідємною частиною кредитного договору, позивачем не надана. В анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, що складена відповідачем 20.09.2013, не зазначено тип Кредитної картки, яку відповідач виявив бажання оформити на своє імя, однак у наданій позивачем довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вказано, що відповідач отримав кредитну картку Універсальна 55 днів пільгового періоду (а.с.56). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що в період з 20.09.2013 до 29.08.2014 відповідачу на залишок заборгованості за кредитним договором нараховувалась базова процентна ставка 2,5 % на місяць (30,00 % на рік), в період з 01.09.2014 до 31.03.2015 - 2,9 % на місяць (34,80 % на рік), в період з 01.04.2015 до 31.08.2015 - 3,6 % на місяць (43,20 % на рік), з 01.09.2015 по 26.09.2016 відсоткова ставка змінювалась декілька разів на місяць, в період нараховувалась базова процентна ставка з 27.09.2016 до 01.1.2019 3,6 % на місяць (43,20 % на рік) (а.с.5-7). Згідно з п. 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг банк має право проводити зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Оскільки 20.09.2013 відповідач підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, п. 1.1.3.2.3. Умов і правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати кредитну ставку, то суд вважає, що кредитним договором між сторонами передбачена змінювана процентна ставка. Згідно з ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Отже, право банку на збільшення або зменшення процентної ставки виникає лише тоді, коли кредитним договором передбачена змінювана процентна ставка. У такому разі банк зобовязаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки та одержати його згоду. Позичальник вважається належно повідомленим про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору та отримав підтвердження про його вручення адресатові під розписку. В обґрунтування зміни відсоткової ставки позивач надав два скриншоти, згідно яких відповідач 15.08.2014 повідомлявся про зміну відсоткової ставки на 2,9 %,\~ 15.03.2015\~ -на 3,6 %, які суд до уваги не приймає та вважає їх неналежним доказом, оскільки вони не містять інформації про їх отримання відповідачем (а.с.48-49). В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував те, що повідомлявся позивачем про зміну відсоткової ставки. Оскільки позивач не довів, що позичальник був належно повідомлений про зміну умов кредитного договору, то суд вважає, що банк безпідставно в односторонньому порядку з порушенням умов договору збільшив розмір процентної ставки. Тому суд не погоджується з розрахунком відсотків за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 2,9 % на місяць (34,80 % на рік) в період з 01.09.2014 до 31.03.2015, відсотковою ставкою 3,6 % на місяць (43,20 % на рік) в період з 01.04.2015 до 31.08.2015, змінною відсотковою ставкою з 2,9 до 3,6 % на місяць в період з 01.09.2015 до 26.09.2016, відсотковою ставкою 3,6 % на місяць (43,20 % на рік) в період 27.09.2016 до 01.01.2019. Тарифи, Наказ СП-2014-6915682 від 18.08.2014 про збільшення процентної ставки для держателів кредитної картки «Універсальна» до 2,9 % на місяць (34,80 % на рік) та Наказ СП-2015-6552838 від 18.02.2015 про збільшення процентної ставки для держателів кредитної картки «Універсальна» до 3,6 % на місяць (43,20 % на рік), суд до уваги не приймає, оскільки позивач не надав належні докази того, що відповідач був з ними ознайомлений. За змістом п. 2.1.1.12.7. Умов та Правил проценти обраховуються за формулою: сума боргу х\~ розмір річних : 100 % : 360 днів х кількість дів в періоді. Суд вважає, що розмір процентів за користування кредитними коштами, що підлягають стягненню з відповідача, становить 10 035,35 грн. (кредит 7 602,54 грн. (тіло кредиту станом на день нарахування відсотків) х річну базову відсоткову ставку 30,00 % : 100 % : 360 днів х на кількість днів в періоді 1 584\~ = 10 035,35 грн.). Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитної карти пеня за несвоєчасне погашення кредиту складає - 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. У разі коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше, тоді пеня складає - 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а.с.9). Згідно з п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. У звязку з порушенням [PERSON] своїх обовязків зі сплати кредиту відповідно до умов кредитного договору позивачем була нарахована пеня за період з 01.11.2013 до 01.01.2019 у сумі 6 046,64 грн. та штраф у сумі 500 грн. (фіксована частина), 849,14 грн. (процентна складова) (а.с.5-7). Згідно розрахунку, наданого позивачем, прострочення відповідачем платежів за кредитним договором мали місце з 01.12.2016 і через 30 днів від цієї дати, а саме з 01.01.2017 у банка виникло право на стягнення неустойки у вигляді пені та штрафу. Однак позов подано 12.01.2019 (а.с.36). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Згідно із ст. 253 ЦК України перебіг строку позовної даності починається з наступного дня після календарної дати або настання події з якою повязано його початок. Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності.\~ Згідно із ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом підписаної відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку умова про збільшення строку позовної давності по сплаті неустойки (пені, штрафів) до 50 років (п. 1.1.7.31 Умов) відповідачем не погоджена (а.с.16 на звороті). Тому при вирішенні питання про застосування строку позовної давності до неустойки за заявою відповідача, суд виходить із загального строку позовної давності, що встановлений законом. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені підлягають задоволенню в межах строку позовної давності, а саме в межах річного строку, що передував зверненню до суду - з 12.01.2018 до 12.01.2019 та становить 1 050,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 (а.с.15 на звороті), передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.15,21) передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить грн. (10 035,35 грн. + 1 050,00 грн. = 11 085,35 грн.), яка складається із: відсотків у сумі 10 035,35 грн. та пені у сумі 1 050,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 11 085,35 грн., що складає 91,27 % від позовних вимог, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку складає 1 753,30 грн. (1921,00 грн. х 91,27 % = 1 753,30 грн.).\~\~\~\~

Outcome: partial