Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» 27.09.2021 року звернувся в Залізничний районний суд м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення 55324, 66 грн. заборгованості за договором про споживчий кредит №344-112 від 24.03.2021 року. Свої вимоги мотивує тим, що 24.03.2021 року між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір про споживчий кредит №344-112, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23.03.2026 року зі сплатою 56 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого станом на 17.09.2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 55324, 66 грн., з яких 46167 грн. заборгованість за кредитом, 8882,59 грн. заборгованість за простроченими процентами; 172, 67 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 63, 68 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 10, 83 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 27, 89 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Посилаючись на викладене, АТ «Державний ощадний банк України» просить суд стягнути із [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 24.03.2021 року та понесені судові витрати у справі. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 13.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання 12.11.2021 року представник позивача не з`явився, хоча про дату, час і місце проведення такого АТ «Державний ощадний банк України» було повідомлено належним чином, при цьому уповноважений представник позивача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі доказами, що є його правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Зі змісту\~ст.\~76-80\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 24.03.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №344-112 (а.с.9-14). Відповідно до п.2.2 договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 50000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23.03.2026 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 56 % річних за користування кредитом (п.2.4.1). Згідно з п.2.4.2. договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного договором. Пунктом 3.3.1 договору, всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій, тощо) здійснюється шляхом списання банком коштів, в договірному порядку з поточного рахунку. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з договором (п.3.3.2). Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів менше розміру, встановленого у п.п. 3.3.3 цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими (п.3.3.4 цього договору). Відповідно до п.3.9.3.2 договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Пунктом 4.3.3 Договору передбачено, що у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідно до п. 8.3 Договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та або/сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно з ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одночасно, відповідно до\~ст.\~629\~ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей\~1050,\~1054 ЦК\~і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит станом на 17.09.2021 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 55324, 66 грн., з яких 46167 грн. заборгованість за кредитом, 8882,59 грн. заборгованість за простроченими процентами; 172, 67 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 63, 68 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 10, 83 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 27, 89 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.16-17). Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), Згідно з ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором про споживчий кредит №344-112 від 24.03.2021 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2270 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 8).

Outcome: approved