Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

АТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , треті особи відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про звільнення з-під арешту квартири [ADDRESS] , накладеного відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження № 51034334 (номер запису про обтяження 28756572) та Першим Суворовським ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження № АВ 993931 (номер запису про обтяження № 28756404). В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що 22.05.2008 р. [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», уклали кредитний договір №2008/13-1-08/259, за умовами якого відповідач отримала кошти у сумі 80000 доларів США. В забезпечення виконання основного зобов`язання в той же день між банком і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого стала трикімнатна квартира, загальною площею 70,9 кв.м, [ADDRESS]. Через систематичне невиконання умов кредитного договору боржником банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 01.11.2018 р. право власності на майно було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк». Позивачу стало відомо, що на вказане майно накладено арешт, що унеможливлює його реалізацію та порушує право власності. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] заперечував проти задоволення вимог, оскільки відповідачі оспорюють право власності позивача, звернулися з окремим позовом, а також вважають, що арешт був накладений правомірно в рамках виконання судового рішення. Від представника третьої особи відділу примусового виконання надійшов відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, оскільки дії по накладенню арешту відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач [PERSON] та третя особа Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Вислухавши позивача та представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2008 р. між АКБ «Укрсоцбанк» , правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» , та [PERSON] укладено кредитний договір №2008/13-1-08/259, за умовами якого відповідач отримала кошти у сумі 80000 доларів США . В забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором 22.05.2008 р. між банком і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого стала трикімнатна квартира, загальною площею 70,9 кв.м, [ADDRESS]. Реєстрація обтяження в Державному реєстрі іпотек відбулася 22.05.2008 р.. 01.11.2018 р. на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер:190/18, виданий 19.04.2018 р. видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; іпотечний договір, серія та номер:908, виданий 22.05.2008р., за АТ «Укрсоцбанк» було зареєстровано право власності на вказану квартиру. Як видно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.11.2018 р., 02.02.2017 року було зареєстровано обтяження № 28756572 на підставі постанови про арешт майна боржника від 01.02.2017 р. прийнятої головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження № 51034334, а 24.06.2009 р. було зареєстровано обтяження №28756404 на підставі постанови про арешт майна боржника від 24.06.2009 р. прийнятої Першим Суворовським ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження № АВ 993931. Суд звертає увагу на те, що арешт на підставі постанови від 01.02.2017 р. був накладений по виконавчому провадженню № 51034334, відкритому щодо виконання виконавчого листа №2-642/11, виданого Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0029/85/81068 від 04.09.2007 в сумі 3376548,73 грн. Відповідно до вимог ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно з нормами ч.1 та п.6 ч.3 ст.18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши вказані норми та оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки АТ «Укрсоцбанк» є власником квартири і наявні арешти порушують право власності, тому спірне майно підлягає звільненню з -під арешту. Щодо доводів відповідачів про оскарження реєстрації права власності на квартиру за позивачем і як наслідок відсутність підстав для зняття арешту, суд з таким твердженням не погоджується, оскільки зняття арешту не порушує їх прав.

Outcome: approved