Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Бобринецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулось до суду з позовом до [PERSON] по стягнення залишку непогашеної переплати пенсії в сумі 1191,68 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на обліку в управлінні перебувала [PERSON], яка померла 29.08.2016 року. Оскільки про смерть пенсіонера стало відомо після того, як були сформовані відомості для нарахування пенсії за вересень 2016 року, пенсія [PERSON] за вересень 2016 року була нарахована на загальну суму 1391,68 грн. 01.09.2016 року до управління звернулась [PERSON] із заявою про виплату допомоги на поховання її матері [PERSON], якій було розяснено, що вказана пенсія за вересень 2016 року виплаті не підлягає. 28.09.2016 року під час опрацювання списків померлих управлінням було встановлено факт переплати пенсії померлої [PERSON] за вересень 2016 року. За даними інформації, наданої ПАТ КБ «Приватбанк» від 30.09.2016 року кошти в сумі 1391,68 грн. на рахунку померлої [PERSON] відсутні. 26.10.2016 року управлінням звернулось до відповідача з листом щодо відшкодування виниклої переплати пенсії померлій матері в сумі 1391,68 грн., з яких 31.01.2017 року громадянином [PERSON] було повернуто на рахунок управління 200 грн. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути залишок переплати пенсії в розмірі 1191,68 грн., у звязку з чим позивач просить стягнути кошти в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Додатково пояснила, що управління не зверталось до нотаріальної контори з вимогами до спадкоємців після померлої [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, та не надійшло відзиву на позов. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Бобринецькому обєднаному управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отрмувала пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» через установу ПАТ КБ «ПриватБанк». 29 серпня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 30.08.2016 року Виконавчим комітетом Дацьківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.8) та копією довідки Дацьківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області №1047 від 30.08.2016 року (а.с.7). Згідно копії довідки Бобринецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області №22 від 15.11.2017 року встановлено, що [PERSON] було нараховано пенсію за вересень 2016 року у розмірі 1391,68 грн. (а.с.5). Оскільки кошти на виплату пенсії [PERSON] за вересень 2016 року були нараховані на направлені до відділення банку ще до отримання інформації про смерть пенсіонера, а тому за вересень 2016 року виникла переплата пенсії [PERSON] в сумі 1391,68 грн. 01.09.2016 року до Бобринецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулась [PERSON] з заявою про виплату допомоги на поховання її матері [PERSON] (а.с.6). 30.09.2016 року на запит Бобринецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, ПАТ КБ «Приват Банк» було надано інформацію про неможливість повернення грошових коштів, зарахованих на рахунок [PERSON] у звязку із відсутністю їх на рахунку (а.с.11). З метою добровільного повернення переплаченої пенсії померлої [PERSON] в сумі 1391,68 грн., управлінням направлений відповідачу лист від 26.10.2016 року за № 2017/02-32 з проханням про повернення коштів знятих з особового карткового рахунку померлої (а.с.9). Згідно копії виписки Кіровоградського обласного АТ «Ощадбанк» від 31.01.2017 року, [PERSON] було перераховано 200 грн. на рахунок Бобринецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в рахунок погашення виниклої переплати пенсії (а.с.10). Після часткового погашення залишок переплати пенсії [PERSON] становить 1191,68 грн. (а.с.12). Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказана стаття кореспондується і ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно п.4 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми пенсія не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року по справі № 6-151цс13 та постанові від 2 липня 2014 року по справі № 6-91цс14. Статтею 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] коштів в сумі 1391,68 грн., які є пенсійною виплатою нарахованою їй управлінням за період після її смерті. При цьому позивачем не надано також доказів, що ним було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії. Також не встановлено в судовому засіданні належними та допустимими доказами й факту отримання вказаних коштів відповідачем як спадкоємцем померлої [PERSON] Так, з пояснень представника позивача встановлено, що Бобринецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області після смерті [PERSON] не зверталось до нотаріальної контори з вимогами до спадкоємців. Також в матеріалах справи відсутні докази прийняття відповідачкою спадщини після померлої [PERSON] та докази звернення позивача до відповідача як спадкоємця в порядку статті 1281 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази не доводять факту заподіяння майнової шкоди при обставинах зазначених в позові, в тому числі відповідачкою [PERSON], а сам по собі факт отримання відповідачкою допомоги на поховання після смерті [PERSON] також не доводить факту шкоди. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши спір між сторонами з підстав, зазначених в позові, суд приходить до остаточного висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні в повному обсязі.

Outcome: dismissed