Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 14.12.2007 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого останняотримала кредит у розмірі 6500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 30.04.2019 року заборгованість по кредиту складає 323707.84 грн., з яких: 6478.76 грн. - заборгованість за кредитом; 314232.88 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2996.20 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Представник позивача вказує, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому, на підставі наведеного просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.12.2007 року у розмірі 127616.65 грн., з яких: 6478.76 грн. - заборгованість за кредитом; 121137.89 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, та судові витрати в розмірі 1921.00 грн. судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2007 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого останняотримала кредит в розмірі 6500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За таких обставин підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. В судовому засіданні встановлено, що Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 30.04.2019 року заборгованість по кредиту складає 323707.84 грн., з яких: 6478.76 грн. - заборгованість за кредитом; 314232.88 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2996.20 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Разом з тим, позивач реалізовуючи своє право на вибір способу захисту свого порушеного права, просить стягнути з відповідача лише частину суми заборгованості, а саме 127 616.65 грн., з яких: 6478.76 грн. - заборгованість за кредитом; 121137.89 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 14.12.2007 по 28.02.2018 рр. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2007 року у сумі 127 616.65 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь АТ КБ «Приват Банк» судові витрати у сумі 1921 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved