Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.11.2018 року станом на 25.11.2020 року в розмірі 162457,08 грн. На обґрунтування позову зазначено, що між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно з його заявою та умовами надання банківських послуг. Проте, відповідач порушив умови договору і тому станом на 25.11.2020 року має заборгованість в розмірі 162457,08 грн., яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач в судові засідання, призначені на 16.09.2021 року та 25.10.2021 року не з`явився. За відсутності фінансування на відправку поштової кореспонденції відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом надіслання SMS-повідомлень на його номер мобільного телефону, що вказаний в заявах відповідача, крім того, суд враховує ту обставину, що відповідачу відомо про існування даної справи, оскільки останній звертався до суду із заявою про перегляд заочного рішення, але після постановлення судом ухвали про перегляд заочного рішення відповідач в судові засідання не з`являвся жодних відомостей про причини своєї неявки суду не надав. За таких обставин суд керується практикою Європейського суду з прав людини, що в свої рішеннях зазначав наступне. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»). Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України», та «Трух проти України»). У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). Отже, практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права, встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними. Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи оскільки останній не вжив жодних заходів щодо отримання інформації про стан розгляду справи, що також є доступною на сайті суду, та на підставі положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що 02 листопада 2018 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою комісії та інших платежів згідно з його заявою та умовами надання банківських послуг. Ці обставини підтверджуються кредитним договором № б/н від 25.08.2016 року; анкетою-заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що підписана відповідачем; умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку; розрахунком заборгованості; свідоцтвом про державну реєстрацію АТ КБ «ПРИВАТБАНК», виданого на підставі зміни найменування юридичної особи. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором оскільки не здійснював обов`язкового щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, що має наслідком примусове стягнення заборгованості, що станом на 25.11.2020 року складає 162457,08 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 131376,19 грн.; в т.ч. заборгованості за поточним тілом кредиту - 89998,89 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту - 41377,30 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками - 7249,71 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 23831,18 грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved