Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

В березні 2019р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «КЛУБ СИРУ», третя особа: [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 82 790,83 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Також даною ухвалою суду, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 01 червня 2018р. на Одеській площі в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобілів: «Volvo CX90» д.н. [NUMBER] , власником якого є позивачка та «Hyundai Tucson» д.н. [NUMBER] , власником якого є відповідач, під керуванням третьої особи [PERSON] , який на момент вчинення ДТП, був співробітником відповідача. Вказана ДТП сталася з вини третьої особи [PERSON] , що встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/11921/18 від 25 червня 2018р. Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AM/2482397 від 15 травня 2018р. Ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну потерпілого становив 100000,0 грн., а франшиза 1000,0 грн. 18 червня 2018р. позивачкою було повідомлено ПрАТ «СК «Провідна» про ДТП, надано документи (повідомлення про ДТП, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ , копія паспорту власника ТЗ , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру власника ТЗ) та надано для огляду автомобіль. Відповідно до страхового акту № 2300228269 від 18 червня 2018р. сума збитку (за розрахунком спеціаліста ПрАТ «СК «Провідна») склала 18075,32 грн. Позивачці згідно з вказаним страховим актом було виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 17075,32 грн. Разом з тим, позивачка зазначає, що для відновлення пошкодженого автомобіля, відповідно до рахунку ТОВ «Вікінг Моторз» № VSK0031281 від 27 червня 2018р., вартість відновлювального ремонту становить 99866,15 грн. Посилаючись на те, що позивач має право на повне відшкодування понесених ним збитків - витрат на ремонт автомобіля, який зазнав пошкоджень унаслідок ДТП, просила стягнути з відповідача, як заподіювача шкоди, різницю між розміром виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та розміром фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 82790,83 грн. 02 вересня 2019р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами заявленої нею у позові суми матеріальної шкоди, а також, що відповідач вважає, що у межах страхової суми, що становить 100000,00 грн., (відповідно до полісу № AM/2482397) відшкодування завданих збитків позивачці має здійснювати ПрАТ «СК «Провідна». В судовому засіданні 17 вересня 2019р. відбулось судове засідання, на яке з`явились представник відповідача та третя особа [PERSON] , в ході якого було розглянуто клопотання позивача про відкладення розгляду справи. В ході судового засідання 25 листопада 2019р. представником відповідача підтверджено факт участі автомобіля відповідача та співробітника відповідача у вказаній ДТП, проте заперечувалось проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов. 25 листопада 2019р. судом направлено судові запити до позивача та до ТОВ «Вікінг Моторз» щодо надання підтверджень оплати послуг за відновлювальний ремонт, згідно з рахунком № VSK0031281 від 27 червня 2018р. 06 лютого 2020р. на адресу суду надійшла відповідь від ТОВ «Вікінг Моторз» за вих. № 12/04.7 від 27 січня 2020р. про те, що кошти за рахунком № VSK0031281 від 27 червня 2018р. ТОВ «Вікінг Моторз» не отримувало. Від позивача відповіді на судовий запит не надходило. До судового засідання, стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги, сторона підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачем було подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, проти позовних вимог заперечує і просить відмовити у їх задоволенні, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, поважності причин неявки не повідомили. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 01 червня 2018р. сталась ДТП за участю автомобілів: «Volvo CX90» д.н. [NUMBER] під керуванням позивачки, власником якого є остання, та «Hyundai Tucson» д.н. [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON] , власником зазначеного автомобіля є відповідач. Вказана ДТП сталася з вини третьої особи [PERSON] , який на момент вчинення ДТП, був співробітником відповідача, що встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/11921/18 від 25 червня 2018р. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AM/2482397 від 15 травня 2018р. цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну потерпілого становив 100000,0 грн., а франшиза 1000,0 грн. 18 червня 2018р. позивачкою було повідомлено ПрАТ «СК «Провідна» про ДТП, надано документи та надано для огляду автомобіль. За результатами огляду транспортного засобу позивачки, було складено страховий акт № 2300228269 від 18 червня 2018р. Відповідно до вказаного страхового акту № 2300228269 від 18 червня 2018р. сума збитку (за розрахунком спеціаліста ПрАТ «СК «Провідна») склала 18075,32 грн. Відповідно до інформації, викладеної стороною позивача, останній згідно з вказаним страховим актом було виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 17075,32 грн. Позивачка, вважаючи, що дана сума є недостатньою для здійснення відновлювального ремонту автомобіля звернулася до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача залишку суми матеріальної шкоди. Частиною 1 ст. 990 ЦК України, передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Дорожньо-транспортна пригода, що сталась 01 червня 2018р., за участю позивачки та [PERSON] , визнана ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у страховому акті № 2300228269 від 18 червня 2018р. страховим випадком. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» даним актом також підтверджує, що позивачка має право на відшкодування завданих збитків в рамках дії договору (полісу) страхування ОСЦПВ. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка зазначала, що нею, відповідно до рахунку № VSK0031281 від 27 червня 2018р., понесено вартість відновлювального ремонту у сумі 99866,15 грн., при цьому в обґрунтування зазначених доводів, стороною позивача було надано до суду лише копію рахунку № VSK0031281 від 27 червня 2018р. Однак доказів, що підтверджують факт виконання таких робіт не надано. Разом з тим, не надано жодних документів, що підтверджують оплату такого рахунку. Таким чином сума збитків вважається недоведеною та безпідставною. Відповідно до ст.. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: dismissed