Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 123 556,37 грн., судовий збір у розмірі 1921,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 062,00 грн., витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000,00 грн.. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до кредитного договору № CL-143458 від 31.10.2018 р. відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн., а відповідач зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути на умовах передбачених договором, однак відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не надавав. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Згідно із ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 31.10.2018 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № № CL-143458, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 100 000, 00грн., терміном кредитування до 30.10.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, що підтверджується меморіальними ордерами від 31.10.2018 року №61299440 (а.с.7-13,32). Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 6.3 Договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Пунктом 6.2 Договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4441,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 31.10.2018р. до 30.10.2023р. погашаються в однаковому порядку. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 47,69 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Пунктом 6.9 договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 03 вересня 2019 року згідно розрахунку утворилася заборгованість в розмірі 123 556,30 грн., з яких: - 97 950,19 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 23 495,88 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 2 110,30 грн. - пеня за період з 31.10.2018 по 03.09.2019 року (а.с.41-42). Позивачем вживались заходи щодо спонукання боржника виконати свої зобов`язання за кредитним договором, про що свідчать повідомлення-вимоги від 02.08.2019р. та від 13.09.2019 р. (а.с.35-38). Однак, відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості. Доказів погашення боргу суду не надано. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих за договором зобов`язань, та визнає суму нарахованої заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 123 556,30 грн. підлягає до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме 1921,00 грн. сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 16 062,00 грн. та витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн., суд приходить до наступного висновку. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Вакуленко Г.В. були надані наступні документи: попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат від 04.11.2019 року; договір про надання правової допомоги від 11.04.2019 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс»; довіреність № 10831 від 06.06.2019 року, надана АТ «Кредобанк» адвокату Вакуленко Г.В.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001085, видане 01.03.2019 року. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Беручи до уваги те, що позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили здійснення адвокату Вакуленко Г.В. відповідних витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 062,00 грн. (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, тощо), а також те, що в судовому засіданні представник позивача не брав участі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення начебто понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 062,00 грн. та витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000 грн., а тому в задоволенні таких вимог слід відмовити.

Outcome: partial