Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

В березні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, стягнення пені, інфляційних та 3% річних, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 292375 грн., інфляційні витрати у розмірі 25738,60 грн., 3% річних у розмірі 9420,10 грн., пеню у розмірі 101177,78 грн., витрати по справі покласти на відповідача. Адвокат позивачки за договором про надання правової допомоги Лавринович О.В. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.89). Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.64,85,88), відзиву на позовну заяву не подано, а тому зі згоди адвоката позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафто-Трейд» у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.38,52,55,65,84,87). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів: заяви про страхове відшкодування, копії паспорта громадянина, копії довідки про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку; копії документу, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених Законом, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування або здійснити виплату страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Встановлено, що 16 листопада 2017 року о 16-40 год. в районі будинку №80 по вул. Василя Сухомлинського у смт. Слобожанське Дніпропетровської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 53213», державний реєстраційний номер [NUMBER] , допустив наїзд на припаркований водієм [PERSON] автомобіль марки «БМВ Х5» державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого сталася ДТП. Власником автомобіля марки «БМВ Х5», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 25 березня 2016 року (а.с.8), а тому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП позивачу завдана матеріальна шкода. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу (а.с.20-21). Автомобіль марки «КАМАЗ 53213» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «НАФТО-ТРЕЙД», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 25 березня 2011 року (а.с.9), цивільно-правова відповідальність якого, як власника наземних транспортних засобів, застрахована у Приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується генеральним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ОСЦПВ/ген № 1117246 від 11 вересня 2017 року (а.с.10-12). 20 листопада 2017 року ПрАТ «УПСК» було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду за участі належного позивачу транспортного засобу, і з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків автомобіль був оглянутий представником страховика. 27 листопада 2017 року [PERSON] падала до ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування до якої додані калькуляція вартості ремонту автомобіля №1777 від 27 листопада 2017 року та рахунок на його оплату №5 від 27 листопада 2017 року. Оскільки відповідачу були надані усі передбачені чинним законодавством заяви та документи, [PERSON] мала нагальну потребу у користуванні автомобілем, тому 22 січня 2018 року звернулась до ФОП [PERSON] за для проведення ремонту автомобіля, вартість якого разом із вартістю запчастин та матеріалів склала 292375,00 грн. (а.с.14-15). Не отримавши будь-якого рішення щодо відшкодування завданих ДТП матеріальних збитків, 13 лютого 2018 року [PERSON] направила до ПрАТ «УПСК» заяву від 12 лютого 2018 року (а.с.22) з вимогою щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновленням пошкодженого в ДТП автомобіля. Не отримавши відповіді на свою заяву, 08 травня 2018 року [PERSON] повторно звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про відшкодування витрат, пов`язаних з пошкодженням належного їй автомобіля (а.с.23), на яку отримала відповідь-вимогу про надання документів, які підтверджують розмір понесених на відновлення транспортного засобу витрат від 23 червня 2018 року за вих. №2171/18 (а.с.24). 21 серпня 2018 року разом із заявою [PERSON] направила на адресу ПрАТ «УПСК» копії витребуваних документів щодо розміру витрат на ремонт автомобіля. Не отримавши рішення щодо страхового відшкодування, 19 листопада 2018 року [PERSON] направила до ПрАТ «УПСК» вимогу повідомити її щодо рішення з цього питання (а.с.27), на яку 05 грудня 2018 року отримала відповідь на заяву від 21 серпня 2018 року, в якій ПрАТ «УПСК» вимагає знов надати належний [PERSON] автомобіль для огляду, надіслати на їх адресу оригінали документів, що підтверджують розмір понесених [PERSON] витрат, та скласти перелік пошкоджених деталей автомобілю (а.с.26). 28 січня 2019 року [PERSON] направила відповідачу досудову вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 292375,00 грн. (а.с.28), яку відповідач отримав 30 січня 2019 року, яку Страхова компанія проігнорувала. Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування подана [PERSON] 27 листопада 2017 року, рішення щодо цього ПрАТ «УПСК» мало прийняти до 26 лютого 2018 року, суд прийшов до переконання, що бездіяльність ПрАТ «УПСК» є протиправною та призводить до порушення майнових прав [PERSON] , тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки зобов`язання ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у разі настання страхового випадку полягає у здійсненні страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим. В разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема, - сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні плати від боржника за користування чужими грошами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним пені за порушення виконання зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 01 червня 2016 року у справі №6-927цс16, а також у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі №643/18363/15-ц. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору. Сума страхового відшкодування дорівнює вартості відновлювального ремонту разом із вартістю запчастин та матеріалів та складає 292375,00 грн. Страхове відшкодування мало б бути виплаченим до 26 лютого 2018 року. Так, на дату подання позову - 25 березня 2019 року втрати від інфляції з суми страхового відшкодування становлять: 292375,00 грн. х 101,1% (березень 2018 р.) х 100,8% (квітень 2018 р.) х 100% (травень 2018 р.) х 100% (червень 2018 р.) х 99,3% (липень 2018 р.) х 100% (серпень 2018 р.) х 101,9% (вересень 2018 р.) х 101,7% (жовтень 2018 р.) х 101,4% (листопад 2018 р.) х 100,8% (грудень 2018 р.) х 101,0% (січень 2019 р.) х 100,5% (лютий 2019 р.) - 292375,00 грн. = 25738,60 грн. Окрім цього, на дату подання позову - 25.03.2019 року 3% річних складає 292375,00 грн. х 3% / 365 х 392 дні (з 26.02.2018 р. по 25.03.2019 р.) = 9420,10 грн. А пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ складає: 292375,00 грн. х 2 х 17% (02.03.18 - 12.07.18) / 365 х 134 дні + 292375,00 грн. х 2 х 17,5% (13.07.18 - 06.08.18) / 365 х 25 днів + 292375,00 грн. х 2 х 18% (07.09.18 - 25.03.19) / 365 х 200 днів = 101177,78 грн. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 292375 грн., інфляційні витрати у розмірі 25738,60 грн., 3% річних у розмірі 9420,10 грн., пеню у розмірі 101177,78 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 4287,12 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved