overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-2872 виданого 26.07.2013 року Оболонським районним судом міста Києва у цивільній справі №2/2605/2872/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень розділу ХІІІ Цивільного-процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку. Судом встановлено, що згідно з довідкою Голосіївського РВ ДВС м. Києва про втрату виконавчого документу від 22.02.2018 Д/6, рішення суду у вищевказаній цивільній справі набрало законної сили 26.07.2013 року. Виконавчий документ 03.09.2014 року пред'явлено до виконання. 05.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті у виконавчому провадженні. На підставі вищевикладеного, суд відмовляє [PERSON] у видачі дублікату виконавчого листа у справі №2/2605/2872/12 у зв'язку з тим, що стягувач звернувся із заявою до суду після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 11 травня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. 5 серпня 2001 року у них народився син [PERSON], 28 червня 2011 року син [PERSON] Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Після чого, діти залишились проживати з матірю. Відповідач не приймає участь в утриманні дітей. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог та просить: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 11 травня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. 28 червня 2011 року у них народився син [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії І-БК №135757 від 11 травня 2001 року (а.с.3), та копією свідоцтва народження серії 1-ОК №134924 від 11 липня 2011 року (а.с.7). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2017 року (а.с.2) шлюб між сторонами був розірваний. У судовому засіданні сторони визнали, що [PERSON] залишився проживати з матірю та перебуває на її утриманні. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не потребує доказування. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні дитини. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має важкий стан здоровя та тяжке матеріальне становище, або на його утриманні пере-бувають інші діти чи непрацездатні члени сімї. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 15 грудня 2004 року сторони уклали шлюб. Вони не проживають однією сімєю, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить його задовольнити. Анселмі Пьєро не зявився у судове засідання. Відповідач надіслав заяву та переклад до неї (а.с.29-30), в яких він визнає позов та просить розглядати справу за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 15 грудня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у м. Реджо Емілія (Провінція [PERSON]), про що свідчить акт №229 частина 2 серії С реєстру актів про шлюб. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб та перекладом до нього (а.с.17-19). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з Анселмі Пьєро не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 16 листопада 2002 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.17), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. [PERSON] не зявився у судове засідання також. Відповідач надіслав заяву (а.с.18), в якій він визнає позов та просить розглядати справу в його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 16 листопада 2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Попівської сільської ради, Карлівського району, Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №16. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №085290 від 16 листопада 2002 року (а.с.5). 24 січня 2004 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №118603 від 3 лютого 2004 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 16 березня 2018 року (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 17 травня 2014 року сторони уклали шлюб. [INFO] в них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не з'явилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.9), в якій віна підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. [PERSON] не з'явився у судове засідання також. Відповідач надіслав заяву (а.с.10), в якій він визнає позов та просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 17 травня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що було складено відповідний актовий запис за №172. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 травня 2014 року (а.с.6). [INFO] у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 грудня 2015 року (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 25 лютого 2012 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 25 лютого 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Переяслав-Хмельницького МРУЮ у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №18. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №131697 від 25 лютого 2012 року (а.с.5). 3 вересня 2012 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №216526 від 11 вересня 2012 року (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №0.0.994089547.1 від 21 березня 2018 року (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та об-ґрунтовує її тим, що вона народилась [INFO] року. Водночас, актовий запис про її народження був зареєстрований лише [INFO] року. У зв'язку з цим дата народ-ження заявниці в свідоцтві про народження відрізняється від дати її народження в свідоц-тві про укладення шлюбу та паспорті громадянина України. Тому [PERSON] просить суд з метою забезпечення юридичної визначеності встановити факт, що вона народилась саме [INFO]. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують заяву та наполягають на її задоволенні. Представник Бориспільського МР ВДРАЦС ГТУЮ у Київській області не з'явився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.28), в якій він просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності. Вислухавши пояснення заявника та його представника, а також допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 1962 року (а.с.4), заявниця народилась [INFO] року. Водночас, в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 4 жовтня 1984 року (а.с.13) та паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 29 травня 2002 року (а.с.17) датою народжен-ня заявниці вказано [INFO] року. З листів головного лікаря Любешівської ЦРЛ №975/15/2.14 від 3 грудня 2014 року та №1055/15/2.14 від 24 грудня 2014 року (а.с.15, 16) вбачається, що інформація про народ-ження заявниці не зберіглась. Ця обставина об'єктивно перешкоджає внесенню змін в актовий запис про народження заявниці в позасудовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст.81 цього ж Кодексу заявник повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що заявниця народилась [INFO] року. Для того, щоб не сплачувати штраф, її батько [PERSON] повідомив недостовірну інформацію про те, що його дочка ніби-то народилась [INFO] року. Крім того, з копії довідки настоятеля Свято-Іоанна Богословського храму с. Бірки №1 від 5 січня 2015 року (а.с.6) також вбачається, що заявниця народилась [INFO] року. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності нале-жить встановити факт, що [PERSON] насправді народилась саме [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності її бабі [PERSON], яка померла 30.10.2001 року, сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0163972, виданого Хмельницькою РДА 18 грудня 1996 року на імя [PERSON]. В обґрунтування\~своїх вимог\~заявник посилається\~на те,\~що після\~смерті баби\~ відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої належить\~земельна ділянка\~площею 3,97\~в умовних\~кадастрових гектарах,\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~у землі,\~яка перебуває\~у колективній\~власності бувшого\~колективного сільськогосподарського\~ підприємства\~«Прибужжя»,\~с.\~Захарівці Хмельницького\~району Хмельницької\~області,\~яку вона\~ \~[PERSON]\~не може оформити, оскільки в сертифікаті на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ХМ\~№ 0163972 прізвище, імя та по батькові баби записано «Белінська Антоніна Лукянівна», а в свідоцтві про смерть серії 1-БВ № 160335 вказано «Білінська Антоніна Іванівна». Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги з викладених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву, в якій просив справу слухати без представника заінтересованої особи, проти заяви не заперечив. Свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, в суді підтвердили факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в належному [PERSON], яка померла 30.10.2001 року, сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0163972, виданого Хмельницької районною державною адміністрацією 18 грудня 1996 року, прізвище та по батькові [PERSON] помилково записано «Белінська Антоніна Лукянівна» замість вірного «Білінська Антоніна Іванівна». Вказані обставини підтверджуються доказами у справі: даними: паспорта заявника; заповіту [PERSON]; свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-БВ № 160335; сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0163972; Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВО № 328814; повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 325/02-14 від 21.02.2018 року; довідки № 120, виданої старостою села Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області 05.03.2018 року; архівної довідки № 521/01-18 від 16.02.2018 року, виданої завідувачем Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом; Спадкової справи № 929/2004, заведеної після смерті [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON], яка померла 30 жовтня 2001 року, належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0163972, виданий їй Хмельницькою районною державною адміністрацією 18 грудня 1996 року на імя [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25 липня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 412. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна між ними немає. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення з ним неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та суть спірних правовідносин. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 412. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved