Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

В березні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та визначення часток в майні колишнього колгоспного двору, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] . Спадщину після смерті останнього як спадкоємці за законом першої черги позивачі прийняли своєчасно. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, вони не можуть оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просили суд визнати за кожним з них право власності на 1/12 частки домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , а також визначити за ними по 1/4 їхніх власних часток в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося по теперішній час. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Новоселицької міської\~ради звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та частковому задоволенню заявлених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Диновецької сільської ради № 1616 від 02 грудня 2020 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/4 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1950 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Диновецькій сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності, окрім колодязя № [NUMBER] , який до спадкової маси не входить, оскільки був побудований у 2006 році, тобто після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим в цій частині в позові слід відмовити. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частку вказаного домоволодіння. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З наявних в матеріалах справи свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу серій [NUMBER] від 13 жовтня 1996 року та [NUMBER] від 22 червня 2006 року вбачається, що [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняли кожен по 1/12 частки як спадкоємці по закону 1 черги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, чим вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Новоселицької міської ради № 121 від 04 лютого 2021 року та матеріалами спадкової справи. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями по закону після смерті [PERSON] , спадщину прийняли своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за ними в порядку спадкування. Окрім цього, позивачам не визначені частки в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час, що унеможливлює отримання ними свідоцтва про право власності на дане нерухоме майно. При вирішенні даної позовної вимоги суд виходить з того, що згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про визначення за позивачами по 1/4 частці за кожним у вказаному домоволодінні, як їхню частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час. На підставі ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд

Outcome: partial