Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

В березні 2016 року законний представника потерпілого [PERSON], який набув повноліття 13.02.2018 року та набув цивільну процесуальну дієздатність, звернувся в рамках кримінального провадження, яке розглядалось Київським районним судом м. Харкова, з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь відшкодування шкоди, завданої злочином, у розмірі 25000 грн. В своїх доводах посилається на те, що у зв'язку із вчиненням відповідачем злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України відносно нього, йому була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, в зв'язку з порушенням нормального перебігу життя, так як, він був неповнолітнім та в такій ситуації опинився вперше, і це викликало у нього певні душевні страждання та фізичну біль, внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень [PERSON] переніс хірургічну операцію, і коли після операції відійшов від наркозу , він знову переносив фізичний біль, переживав за своє життя і здоров'я, на тривалий час знаходився на лікуванні, був відірваний від навчанні, від сім'ї, від друзів, від домашнього господарства. Стан здоров'я потерпілого після отримання тілесних ушкоджень і початкового лікування потребує значних зусиль, в тому числі матеріальних витрат. Потерпілий внаслідок отримання тілесних ушкоджень був змушений витрачати багато часу на відвідування лікувальних установ, а в зв'язку з провадженням в кримінальній справі на відвідування правоохоронних органів, на судовий розгляд. І до всього призвели саме дії обвинуваченого. Внаслідок поранення потерпілого і в зв'язку з провадженням в кримінальній справі суттєво порушено звичайний спосіб і уклад життя потерпілого, можливість реалізації ним своїх потреб, звичок, бажань, взаємозв'язків з оточуючими людьми. Наслідки злочину, вчиненого відносно нього, є суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили йому моральні страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, які він оцінює в 25000 грн., які підлягають відшкодуванню (компенсації) обвинуваченим у повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представника позовні вимоги підтримали, надали пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Представник зазначив, що експертизу з визначення розміру моральної шкоди позивачем заявлятися не буде. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали повністю, зазначили, що відповідач відшкодував потерпілому на лікування 700 грн., що підтверджується квитанцією. Вимоги щодо моральної шкоди позивачем не доведено, експертиза з визначення розміру моральної шкоди не призначалась. У потерпілого виникла упереджена оцінка своїх понесених страждань, не надано доказів глибини душевних та фізичних страждань потерпілим, погіршення його здібностей тощо. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є спором незначної складеності, тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року (справа №640/7036/16-к) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України та призначено штраф у розмірі 1700 грн. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.03.2017 року вказаний вирок суду від 01.12.2016 року залишено без змін, та скасовано в частині вирішення цивільного позову з призначенням нового розгляду в цій частині в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції. Вироком суду від 01.12.2016 року встановлено, що [PERSON] 15.12.2015р. приблизно о 14.00 годині, знаходячись в дворі будинку №11/13 по вул. Пушкінська в м. Харкові поблизу дитячого майданчика, в ході раптово виниклого конфлікту з малознайомим неповнолітнім [PERSON], маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар стиснутим кулаком правої руки в область лівого ока та один удар стиснутим кулаком правої руки в область носу, від чого [PERSON] присів навприсядки. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, [PERSON] наніс сидячому навприсядки [PERSON] один удар коліном лівої ноги в область носу. В результаті протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були заподіяні наступні тілесні ушкодження: травма носу у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №123-ая/16 від 21.01.2016р. за ступеням тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з рахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням вищевказаних обставин та обставин спричинення відповідачем позивачу тілесних ушкоджень, що встановлено вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року, то суд у цій цивільній справі враховує, що внаслідок протиправних злочинних дій відповідача (обвинуваченого) позивачу (неповнолітньому потерпілому) була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, моральних переживаннях, фізичному болі, повязаних з спричиненням йому тілесних ушкоджень, а саме травма носу у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням, позивачу проводилась хірургічна операція і він знаходився на лікуванні з 21 по 24 грудня 2015 року, після чого був виписаний з лікарні (про що зазначено в описовій частині висновку експерта №123-ая/16 від 21.01.2016р). Все це суттєво порушено звичайний спосіб і уклад життя позивача, можливість реалізації ним своїх потреб, звичок, бажань. Все це призвело до порушення звичайних життєвих зв'язків та звичок потерпілого, потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також враховує, що в ході судового розгляду позивачем не заявлялось клопотання про призначення експертизи з визначення розміру моральної шкоди, однак це не спростовує сам факт завдання позивачу моральної шкоди злочинними діями відповідача відносно нього, разом з тим в цьому разі позивачем не доведено розмір моральної шкоди саме у заявленому розмірі в 25 тис. грн., тому розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи. При цьому, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, у розмірі 7000 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial