Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

В березні 2019 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.04.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/ складає Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, внаслідок чого станом на 31.01.2019 року виникла заборгованість у розмірі 139626,97 грн., з яких: 3524,24 грн. - заборгованість за кредитом, 131102,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5000,00 грн - заборгованість за пенею та комісією. Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 124808,92 грн., з яких: 3524,24 грн. - заборгованість за кредитом, 121284,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 19.04.2012 року по 30.12.2018 року та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20 травня 2019 року провадження у справі зупинене до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у цивільній справі № 342/180/17-ц. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 30 серпня 2019 року. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.04.2012 року, за [PERSON] перед позивачем станом на 31.01.2019 року виникла заборгованість у розмірі 139626,97 грн., з яких: 3524,24 грн. - заборгованість за кредитом, 131102,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5000,00 грн - заборгованість за пенею та комісією. Позивач, просить суд стягнути лише частину заборгованості у розмірі 124808,92 грн., з яких: 3524,24 грн. - заборгованість за кредитом, 121284,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 19.04.2012 року по 30.12.2018 року. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.04.2012 року у сумі 124808,92 грн., з яких: 3524,24 грн. - заборгованість за кредитом, 121284,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 19.04.2012 року по 30.12.2018 року та судових витрат у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved