Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

АТ «МЕГАБАНК» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11 580,24 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.2017 року між [PERSON] та ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 141-608-850-2-17-Г, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 8 620,69 грн. зі строком користування грошовими коштами до 24.07.2019 року зі сплатою 10,00 % річних за користування кредитом. Починаючи з 01.02.2018 року в порушення умов договору відповідачем не сплачуються ануїтетні платежі за кредитом. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором у зв'язку із невиконанням його умов становить 11 580,24 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 6 620,13 грн., суми процентів за користування кредитом у період з 01.02.2018 року по 31.08.2018 року у розмірі 218,72 грн., суми комісійної винагороди за період з 01.02.2018 року по 29.05.2018 року у розмірі 862,08 грн. та суми штрафу у розмірі 3 879,31 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року було відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами 09.02.2019 року, при цьому відзив на позов та клопотань не подавав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 25.07.2017 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 141-608-850-2-17-Г. За умовами пунктів 2.2, 2.3, 2.4 кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 8 620,69 грн. зі строком повернення коштів до 24.07.2019 року зі сплатою 10 % річних за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості. Згідно п. 1.1 договору, кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов'язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками. Пунктом 2.8 договору визначено, що розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5 % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 3.2.3 договору, позичальник зобов'язується своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. Пунктом 4.1 договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими Договором. Відповідно до п. 6.3. договору, у разі порушення строків ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев'яносто) календарних днів, Позичальник сплачує Кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми Кредиту. ПАТ «МЕГАБАНК» виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів та комісійної винагороди. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов'язання згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За наданим суду позивачем розрахунком встановлено, що станом на 28.09.2018 року [PERSON] має заборгованість яка становить 11 580,24 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 6 620,13 грн., суми процентів за користування кредитом у період з 01.02.2018 року по 31.08.2018 року у розмірі 218,72 грн., суми комісійної винагороди за період з 01.02.2018 року по 29.05.2018 року у розмірі 862,08 грн. та суми штрафу у розмірі 3 879,31 грн. Отже, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед [PERSON], а останній порушив порядок та строки виконання зобов'язань за договором, не повернув заборгованість за кредитом. На адресу [PERSON] позивачем надсилалася вимога від 12.06.2018 року про погашення боргу за кредитним договором, яка відповідачем виконана не була. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1762 грн.

Outcome: approved