Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, по якій просить зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 8078255, що накладений постановою б/н від 22 серпня 2003 року відділом державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції (Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 березня 2019 року [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. з метою оформлення договору дарування. Проте, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, було з`ясовано, що постановою ВДВС Кіровського районного управління юстиції, б/н від 22 серпня 2003 року накладено арешт (реєстраційний номер обтяжень: 8078255) на майно боржника [PERSON] , об`єкт обтяжень: квартира, Ѕ частини квартири, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є колишнім власником квартири, яку позивач придбав в нього 25 червня 2003 року за договором купівлі-продажу, однак зареєстрував право власності на зазначену квартиру 05 вересня 2003 року. 15 березня 2019 року позивачу було надано відповідь, згідно якої на виконанні державної виконавчої служби дійсно перебував виконавчий лист №2-3006, виданий 22 травня 1998 року Кіровським м/с, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , проте виконавчі провадження за період 2003-2015 років передано до архіву та знищено, перевірити матеріали виконавчого провадження, на підставі якого накладено арешт на належне [PERSON] майно, не виявляється можливим, а відповідно відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. За вказаних обставин, позивач змушений звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 12-13/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 21-22/. В судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, якою просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити /а.с. 28/. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, повідомлена судом про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, не заперечила проти зняття арешту з майна, зазначила, що перевіркою відомостей АСВП відсутні відомості щодо відкритих та несплачених боргів [PERSON] . За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено,\~що 25.06.2003\~року між\~ [PERSON] ,\~яка діяла\~від себе\~особисто та\~на підставі\~доручення,\~посвідченого приватним\~нотаріусом \~Кіровоградського міського\~нотаріального округу\~Водяницької А.В.\~від імені\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~укладено договір купівлі-продажу від 25 червня 2003 року, згідно якого продавці продали, а покупець купив квартиру [ADDRESS] .с. 39/. Вказана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24 червня 2003 року Кіровоградською міською радою за №36845, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 24 червня 2003 року під №48416/143. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за номером 1408821 від 05 вересня 2003 року, право власності на зазначену квартиру було зареєстроване 05.09.2003 року /а.с. 30/. Постановою державного виконавця ВДВС Кіровського районного управління юстиції Возіян Л.І. б/н від 22 серпня 2003 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3003, виданого 22.05.1998 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , з метою забезпечення виконання було накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] , а саме: на Ѕ частину кв. [ADDRESS] а.с. 6/. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №159464913 від 14.03.2019 року, зазначене обтяження зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером №8078255 /а.с. 8/. Згідно відповіді Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області № 774 від на виконанні служби перебував виконавчий лист №2-3006, виданий 22 травня 1998 року Кіровським м/с, про стягнення з [PERSON] , [INFO] ,аліментівна користь [PERSON] . Виконавчі провадження за період 2003-2015 років передано до архіву та знищено, перевірити матеріали виконавчого провадження, на підставі якого накладено арешт на належне [PERSON] майно, не виявляється можливим, а відповідно відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. Відповідно до п.п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України25 грудня 2008 року №227/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 (один) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрацій виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, становить 3 (три) роки /а.с. 7/. Згідно\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~ Відповідно до положень частин першої та другої\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно ч. 1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Частиною четвертою\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачені підставі для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п`ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.\~ Відповідно до вимог\~статті 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~ Відповідно до вимогст.41 Конституції Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимогст.312 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог ч.1ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно\~вимог\~ст.391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно повідомлення представника Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перевіркою відомостей АСВП відсутні відомості щодо відкритих та несплачених боргів [PERSON] . Таким чином, заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу порушує права та законні інтереси позивача як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов`язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved