Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS], яку позивач своєчасно прийняв як спадкоємець за заповітом. Інших спадкоємців не має. Але оскільки спадкодавець не отримав при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на спадщину. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Представник відповідача та треті особи позов визнали та пояснили, що на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендують. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району № 213 від 06 лютого 2014 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали четверо осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/4 частці домоволодіння. Житлові будинки та господарські споруди вказаного домоволодіння, окрім гаражу-майстерні літера «В», літньої кухні літера «Г» та гаражу-майстерні літера «Е», побудовані до 1990 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Ванчиковецькій сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житлові будинки та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частку вказаного домоволодіння, окрім гаражу-майстерні літера «В», літньої кухні літера «Г» та гаражу-майстерні літера «Е». Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З заповіту, який був складений спадкодавцем [PERSON] 14 лютого 1972 року та посвідчений секретарем Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району вбачається, що спадкодавець все своє майно заповів позивачу. Позивач як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району № 214 від 06 січня 2014 року. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців немає, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

Outcome: approved