Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту посилаючись на те, що 03.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03.09.2008 року був укладений договір застави автомобіля, за яким [PERSON] передав у заставу банку автомобіль марки Toyota, модель Camry 2,4, д/н [NUMBER], шасі [NUMBER]. Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 22.11.2010 року було накладено арешт на все рухоме майно, а отже і на майно, що перебуває у заставі АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Тому позивач просить суд звільнити з-під арешту автомобіль марки Toyota, модель Camry 2,4, д/н [NUMBER], шасі [NUMBER], який є заставним майном банку за умовами договору застави. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надійшов лист в якому просить суд розглядати справу без участі представника відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 03 вересня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11-485/08-А (а.с.6-12). 03 вересня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір застави, за яким в забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу автомобіль марки Toyota, модель Camry 2,4, д/н [NUMBER], шасі [NUMBER] (а.с.13-14). Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у міста Києві Кирик А.О. від 22.11.2010 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1739 виданого 29.09.2010 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 959874,14 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.53-54). З копії виконавчого провадження № 22724778 (а.с.49-76) вбачається, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідний запис про накладення арешту на все рухоме майно [PERSON] в межах суми, яка підлягає стягненню 959874,14 грн. (а.с.70). Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, було передано в заставу банку автомобіль марки Toyota, модель Camry 2,4, д/н [NUMBER], шасі [NUMBER]. Перебування автомобіля Toyota, модель Camry 2,4, д/н [NUMBER], шасі [NUMBER] під заставою на підставі договору застави автомобіля від 03.09.2008 року підтверджується витягом про реєстрацію обтяжень рухомого майна (а.с.16-17). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави. Отже, право застави у позивача виникло з моменту укладення договору застави, а саме 03.09.2008 року. Однак на момент накладення заборони відчуження на автомобіль, державний виконавець не з'ясував, що спірний автомобіль [PERSON] був переданий банку у забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором, чим порушив переважне право позивача на задоволення його вимог. Враховуючи те, що перебування автомобіля Toyota, модель Camry 2,4, д/н [NUMBER], шасі [NUMBER], що належить [PERSON] під арештом згідно постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві від 22.11.2010 року позбавляє позивача можливості реалізувати свої права як заставодержателя, тому спірний автомобіль підлягає звільненню з-під арешту. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved