Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, що з метою отримання банківських послуг, 03 березня 2010 року відповідачем було підписано заяву б/н, відповідно до якої 03 березня 2010 року останній отримав кредит в розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15.08.2019 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 243264,18 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 62643,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 179820,61 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 800 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на сумі від 100 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише певної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 127351,62 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредитку, 62643,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 64708,05 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання за період з 03.03.2010 року по 01.11.2018 року. Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.03.2010 року у сумі 127351,62 грн. станом на 15.08.2019 року та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Дослідивши надані суду докази судом встановлено, що 03.03.2010 [PERSON] підписав заяву б/н згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 5300 грн. на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яку підписав [PERSON] 03.03.2010, містить розділ про те, що особа, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанка, виявляє бажання оформити на своє ім`я послугу з нижче перелічених: «Карта «Універсальна», «Карта класу Gold», «Карта для виплат», «Преміальна карта», «Ідентифікація паспортом», «Карта для виплат». Після підписання вказаної заяви, відповідач [PERSON] отримав картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 5300 грн. На запит суду про надання документів для повного та всебічного розгляду справи, АТ КБ «Приватбанк» надіслано відповідь від 06.02.2020 року, з якої вбачається, що 21.11.2016 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № КUВ 1479720734151 за умовами якого 21.11.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 50 000 грн. за проектом «КУБ». Як вказано у відповіді АТ Комерційний банк «Приватбанк», позичальник знімав кредитні кошти в розмірі 50000 грн. в період з 30.11.2016 року по 19.02.2018 року, що підтверджується випискою по рахунку. Далі щомісячними платежами в розмірі 5581,34 грн. протягом 12 місяців кредитні кошти знімались із карти позичальника, що відображено у виписці про рух коштів як «Оплата частями 5». Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що у відповідача [PERSON] виникла заборгованості за кредитним договором від 21.11.2016 року № КUВ 1479720734151. Проте, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2010 року, в той час як згідно із наданих розрахунків (а.с. 8-9) станом на час укладення договору від 21.11.2016 року (за програмою кредитування з КUВ) така заборгованість у відповідача була відсутня. Кошти щомісячними платежами 5581,34 знімались з картки позичальника з 30.12.2016 року, що підтверджує виникнення зобов`язань саме по договору від 21.11.2016 року. Так, в судовому засіданні встановлено, що наказом банку від 26.04.2016 року «Про активізацію продаж по проекту «КУБ» (Кредити Українському Бізнесу) було затверджено алгоритм кредитування клієнтів, а саме: кредити видаються фізичним особам на розвиток їх бізнесу в сумах від 50 тисяч до 300 тисяч грн. на 12 місяців за умовами кредитування «Миттєва розстрочка» зі сплатою 2,4 % в місяць. Такий договір укладається шляхом акцептування позикодавцем оферти позичальника (договір позики). Додатково укладається договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по поточному рахунку і договір поруки з юридичною особою або приватним підприємством, що забезпечують зобов`язання по поверненню кредитів на картці «Універсальна», які можуть виникати в майбутньому і розмір яких не перевищує 300 тис. грн. Укладаючи договір по даній системі кредитування [PERSON] як позичальник висловив згоду взяти позику під проценти у будь-якої особи. Строк повернення позики 12 місяців з дня її отримання. Порядок погашення: рівними частинами щомісяця, до числа місяця, в який була отримана позика. Щомісячний платіж розраховується за формулою: сума позики поділена на 12 частин, додати суму позики помноженої на 2, 4 %. Таким чином, спростовуються твердження представника позивача про те, що у відповідача виникла заборгованість, оскільки кошти за кредитним договором КУБ були перераховані на картку «Універсальна», яка видавалась [PERSON] після підписання заяви б/н від 03.03.2010 року, і згідно якої він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту 3500 грн.. У відповідності зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів існування заборгованості [PERSON] за кредитним договором б/н від 03.03.2010 року і на підставі умов якого банком зроблено розрахунок заборгованості на загальну суму 127351,62 грн. Враховуючи викладене, у позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed