Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] у віці 79-ти років помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на належний спадкодавцю житловий будинок [ADDRESS]; на земельну ділянку площею 0, 4167 га, що розташована на території Коржівської сільської ради Уманського району та призначена для ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку площею 3,0056 га, що розташована на території Коржівської сільської ради Уманського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя батько позивача склав заповіт від 08.02.2007 року, яким житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,0056 га, розташовану на території Коржівської сільської ради Уманського району заповів позивачу. Належна батькові позивача земельна ділянка площею 0,4167 га, що розташована на території Коржівської сільської ради Уманського району, заповітом не охоплена, а тому спадкується за законом. На частину спадкового майна, зокрема, на житловий будинок [ADDRESS] позивачу вже видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10.03.2015 року. Окрім позивача, спадкоємцем ще і за законом першої черги, є його рідний брат - син спадкодавця [PERSON], який від спадщини відмовився на користь позивача, про що написав відповідну заяву. Для оформлення на себе спадкових прав на земельні ділянки площею 0,4167 га та 3,0056 га після смерті батька позивач в установленому законом порядку протягом шестимісячного строку подав заяву про прийняття спадщини до Уманської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №297/2014.. Проте, постановою державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящук Д.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2015 року, - [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,0056 га та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,4167 га, які належали його батькові [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягів про нормативні оцінки земельних ділянок. Позивач позбавлений можливості в органах нотаріату належним чином оформити його спадкові права і тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача - Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що він не заперечує проти визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування відповідно до позову [PERSON], а справу просять слухати без участі представника відповідача. Представник третьої особи- управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вказано, що вони просять розгляд справи проводити у відсутність представника і проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача і третьої особи по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 29 травня 2014 року - а.с 21). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01.12.2000 року, - [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,4167 га. Земельна ділянка розташована на території Коржівської сільської ради Уманського району і вона була передана йому для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 16). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.02.2002 року, - [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,0056 га. Земельна ділянка розташована на території Коржівської сільської ради Уманського району і вона була передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17). Згідно даних свідоцтва про народження [PERSON] його батьком записаний - [PERSON] ( а.с. 20). 08 лютого 2007 року [PERSON] склав заповіт відповідно до якого належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 3, 0056 га. Яка розташована в адмінмежах Коржівської сільської ради і майновий пай заповів його синові [PERSON]. До Уманської державної нотаріальної контори 03.06.2014 року надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. В Уманській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №297/2014. Також 03.06.2014 року до Уманської державної нотаріальної контори надійшла заява від [PERSON] в якій зазначено, що він відмовляється від прийняття спадщини. Що залишилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Уманської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 297/2014. 05.03.2015 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящук Д.О. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, гідно якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,0056 га та земельну ділянку площею 0,4167 га свідоцтва про право на спадщину за законом, які належали його батькові [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягів про нормативні оцінки земельних ділянок (а.с. 11). У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування- підлягають задоволенню.

Outcome: approved