Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

В березні 2019 позивач, в особі свого представника, звернувся до суду із позовом до АТ «Укрсоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 28.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування для клієнтів фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» від 18.10.2013, відповідно до якого банком було відкрито рахунок № [NUMBER]. Сума заборгованості, яка підлягає сплаті згідно виконавчого напису складає 165433,21 грн, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 49727,03 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 115706,18 грн, які були нараховані за користування кредитними коштами з моменту укладення кредитного договору по 30.05.2018. Позивач зазначив, що про факт існування виконавчого напису йому стало відомо 29.01.2019, так як випадково ознайомився із даними Автоматизованої системи виконавчого провадження. Позивач вважає, що відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного нотаріального напису, так як кредитний договір було укладено 18.10.2013, а навіть за умови вказаного в такому договорі строку його дії тривалістю в один рік, останнім днем для правомірного вчинення виконавчого напису є 18.10.2017. Також позивач вказав, що у документі, серед тих, до яких підшито виконавчий напис, викладений на спеціальному нотаріальному бланку, а саме в Додатковій угоді до кредитного договору від 18.10.2013, іменованого «Заява про встановлення кредитного ліміту за поточним (картковим) рахунком», міститься твердження, що детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено в додатку № А, що є невід`ємною частиною його договору, однак такий Додаток № А не підшито до виконавчого напису, а власне сам позивач також не має власного примірника Додатку № А. У зв`язку з чим позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 5300. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2019, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та відзив не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.В. надала документи на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2019 та надіслала копію виконавчого напису, вчиненого нею 28.09.2018 за реєстровим № 300, щодо звернення стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» та копії документів, на підставі яких його було вчинено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 28.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, за заявою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», зареєстрований за № 5300, про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] , який є боржником за договором комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» № 0014\\089727-PR від 18.10.2013, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», яке в подальшому згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів змінило свій тип та назву на АТ «Укрсоцбанк». Згідно вищезазначеного напису, заборгованість станом на 30.05.2018 складає 165433,21 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору у розмірі 49727,03 грн, прострочена заборгованість по відсотках, які були нараховані за користування кредитними коштами у період з моменту укладення кредитного договору, а саме 18.10.2013 по 30.05.2018 у розмірі 115706,18 грн. Зазначений виконавчий напис здійснено на підставі заяви відповідача про вчинення виконавчого напису від 24.09.2018, де зазначено, що заборгованість утворилась починаючи з 18.10.2013. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 5300. Однією з підстав для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням основного принципу нотаріальних дій - безспірності та за відсутності документів, визначених п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.В. надала документи на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2019 та надіслала копію виконавчого напису, вчиненого нею 28.09.2018 за реєстровим № 5300, щодо звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» та копії документів, на підставі яких його було вчинено. Також скористалася процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх пояснень. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням вищезазначених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною першою статті 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат», передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015. Разом з тим, стаття 88 Закону України «Про нотаріат», містить імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами - не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги. Для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу надано пакет документів: копію заяви про вчинення виконавчого напису від 28.09.2018 про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з моменту укладення кредитного договору по 30.05.2018; копію договору комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» № 0014\\089727-PR від 18.10.2013; заява про встановлення кредитного ліміту за поточним (картковим) рахунком від 18.10.2013; повідомлення про порушення основного зобов`язання від 19.06.2018 року; довідка представника АТ «Укрсоцбанку» від 24.09.2018 року; звіт від 30.05.2018 року Мінського відділення № 14. Однак, в матеріалах справи та в належним чином завірених матеріалах вчинення виконавчого напису № 5300 від 28.09.2018, відсутні банківські виписки за період заборгованості, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі. Так як надані банківські виписки не розшифровані за кожний місяць зазначеного періоду заборгованості, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з яких можливо встановити розмір заборгованості за кредитним договором. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином не переконався у безспірності розміру сум, не встановив у якому розмірі виникла заборгованість, як по тілу кредиту так і по відсоткам, чим припустився порушень вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до АТ «Укрсоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 5300. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача АТ «Укрсоцбанк» підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved