Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

В березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , по якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В будинку зареєстровані: позивач [PERSON] , дружина позивача [PERSON] , син [PERSON] , племінник [PERSON] та колишній чоловік доньки дружини позивача [PERSON] . [INFO] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Так як відповідачу потрібна була посвідка на проживання в Україні, позивач надав згоду на реєстрацію його місця проживання у своєму будинку. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2020 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що з 12.10.2017 року відповідач [PERSON] не проживає за адресою реєстрації, не з`являється за місцем реєстрації більше 2 років, в будинку відсутні його особисті речі, участі в утриманні будинку відповідач не бере. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.04.2020 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 29-30/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 41-42/. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом подачі відзиву до суду не скористався. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 21.08.2018 року, реєстровий номер №661 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №210727851 від 29.05.2020 року /а.с. 9, 51/. Згідно відповіді на запит суду відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницький від 03.04.2020 року за вказаною адресою зареєстрований з 10.08.2016 року [PERSON] , [INFO] /а.с. 28/. Відповідно до довідки про склад сім`ї Квартального комітету №27 Фортечного району м. Кропивницький від 12.02.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають власник [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 10.08.2016 року, але не проживає з 12.10.2017 року /а.с. 4/. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є колишнім чоловіком доньки дружини позивача [PERSON] /а.с. 7-8,11,19/. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] за адресою по [ADDRESS] не бачила з 2018 року, з позивачем спілкується, приходять до помешкання позивача, однак жодного разу з 2018 року не зустрічала [PERSON] в будинку та його речі в квартирі відсутні. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved