Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 28 липня 2006 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10600,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець , який постійно проживав разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зверталися до нотаріуса з Заявами про прийняття спадщини, однак проживали разом з [PERSON] на момент її смерті. 19 січня 2021 року до спадкоємців було направлено Лист - претензію до спадкоємців, однак ніяких дій виконано не було. Станом на [INFO], на дату смерті [PERSON] , заборгованість за кредитом складає 9953,50 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Просить суд стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 28 липня 2006 року у розмірі 9953,50 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також судові витрати по справі у сумі 2270,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 16 червня 2021 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив. Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідачів ними не отримується. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу Відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. 28 липня 2006 року [PERSON] підписала Заяву та отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 36 % річних, зі строком повернення кредиту, що відповідає строку дії картки (а.с. 29). В подальшому кредитний ліміт збільшено до 10600,00 грн., 20 травня 2017 року [PERSON] отримала нову Кредитну картку, строк дії якої становить до 31 травня 2021 року (а.с. 40). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] станом на [INFO] має заборгованість - 9953,50 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зі Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 13 грудня 2018 року Слов`янським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 58 років, про що зроблено відповідний Актовий запис № 2306 (а.с. 49). Станом на дату смерті, [INFO] , заборгованість [PERSON] перед банком за Кредитним договором № б/н від 28 липня 2006 року становить 9953,50 грн. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до повідомлення Першої Слов`янської державної нотаріальної контори від 19 травня 2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відсутня (а.с. 86). Проте, відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст.1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Частиною 2 статті 1220 ЦК України зазначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Верховний Суд в своїй Постанові від 18 вересня 2019 року, ухваленої за результатами розгляду касаційної скарги у справі № 640/6274/16-ц зазначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2, 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України. Водночас, у відповідності до положень ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. За змістом ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Лише у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в Постановах від 13 березня 2019 року у справі № 360/1568/16-ц провадження №61-12563св18, від 19 червня 2019 року у справі № 286/2636/16-ц провадження №61-21016св18, від 04 липня 2019 року у справі № 320/5909/16-ц провадження № 61-30773св18. Згідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] та [PERSON] , протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявили про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до Довідки № 22-15/3184, виданої 06 травня 2021 року Відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради Донецької області у будинку [ADDRESS] , в якому проживала позичальник [PERSON] , і який, можливо, є об`єктом спадкування, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 04 травня 2016 року, [PERSON] , [INFO] з 01 березня 1991 року та [PERSON] , [INFO] з 25 грудня 1981 року (а.с. 77). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Однак, сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлої [PERSON] спадщину. З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2020 року банк направив до Слов`янської державної нотаріальної контори Претензію кредитора, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак 25 травня 2020 року Державним нотаріусом претензію банку було повернуто, оскільки станом на 07 травня 2020 року даних про прийняття спадщини в нотаріальній конторі не має та Заява банку надійшла після спливу шестимісячного строку (а.с. 52). У Постанові Верховного Суду України 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15 зроблено правовий висновок, що згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Аналогічні висновки щодо застосування положень ст.ст. 1281 та 1282 ЦК України викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі 522/407/15-ц (провадження № 14-53 цс 18). Таким чином, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника (Постанова ВС від 22.01.2020 № 306/2000/16-ц, провадження № 61-30819св18). Так, відповідно до отриманої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 261361663 від 14 червня 2021 року, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] , відсутні. Також, відповідно до отриманої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 261361663 від 14 червня 2021 року, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровані за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відсутні. Таким чином, позивачем не доведено факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] , а відповідно відсутні відомості щодо вартості майна, в межах якого прийнята спадщина. Дана обставина позбавляє права вимоги кредитора, тому позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] боргу спадкодавця у сумі 9953,50 грн. не підлягають задоволенню. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки у задоволенні вимог позивача відмовлено в повному обсязі, то судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed