Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Харківобленерго»» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості спожитої електроенергії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за адресою: [ADDRESS] відкрито абонентський особовий рахунок № [NUMBER] на підставі договору про користування електричною енергією від 19.11.2018 року в АТ «Харківобленерго». Споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Харківобленерго» є [PERSON] . У боржника станом на 31.08.2018 року за період з 31.08.2017 року по 31.12.2018 року утворилася заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 6267,23 грн. Крім того, у відповідача на момент подання позовної заяви існує заборгованість за нарахуваннями, проведеними по акту про порушення Правил №220907 від 19.10.2018 року в розмірі 1078,20 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавала. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала представник позивача. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні було встановлено, що згідно з копією договору від 19.11.2018 року про користування електричною енергією, [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Під час технічної перевірки 19.10.2018 року у квартирі [ADDRESS] , де споживачем електроенергії є [PERSON] , представниками АТ «Харківобленерго» було виявлене порушення «Правил користування електричною енергією для населення» шляхом «розкрадання електричної енергії поза приладом обліку». Виявлені порушення згідно Правил були зафіксовані в акті № 220907 від 19.10.2018 року, [PERSON] при складанні акту була присутньою. В акті про порушення споживач підпис поставила. Претензій до працівників АТ «Харківобленерго» не мала, з порушенням була згодна. 14.11.2018 року було проведено засідання комісії з розгляду даного акту порушення, споживач на засіданні комісії була присутньою, поставила підпис у рішенні комісії. Була згодна з нарахуваннями за актом у розмірі 1078,20 грн. Згідно з довідкою АТ «Харківобленерго» за період з 31.08.2017 року по 31.12.2018 року за [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) утворилася заборгованість за використану електроенергію у сумі 6276,23 грн. 19.11.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду про погашення заборгованості за електричну енергію до договору №184863, яким відповідачу було надано розстрочення погашення визнаного боргу у розмірі 6276,23 грн. строком на 24 місяці рівними платежами по 272,12 грн. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За вимогами п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії від 14.03.2018 року №312. Згідно ч.1 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Відповідно до п.1.2.7 Правил постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку. Відповідно до п. 5.5.5ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Таким чином судом встановлено, що у сторін виникли договірні відносини. Виходячи з положень ст.ст. 526,626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «Харківобленерго» обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved