Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

В березні 2015 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 13 листопада 2004 року у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1841, шлюб у обох перший. Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилалась на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, у вересні 2014 року вони припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї були різні погляди на життя, відповідач порушував подружню вірність, через що виникали сварки, відповідач дуже рідко відвідує сина, що підтверджує відсутність у нього бажання на подальше спільне проживання та налагодження сімейних відносин, він підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. та стягнути з нього судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. та стягнути з нього судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації у відповідності до вимог ст.76 ч.3 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони у вересні 2014 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сім'ї сторін були різні погляди на життя, відповідач порушував подружню вірність, через що виникали сварки, відповідач дуже рідко відвідує сина, що підтверджує відсутність у нього бажання на подальше спільне проживання та налагодження сімейних відносин з позивачкою, він підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, на примирення позивачка не згідна, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]., так як дитина проживає з нею і з врахуванням її віку. Оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволені, то суд вважає, що згідно вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. згідно квитанції (а.с.4). На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved