overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 21 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не зявився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.13), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Відповідач також не зявилася у судове засідання та надіслала заяву (а.с.14), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 21 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис №598. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №031993 від 21 жовтня 2006 року (а.с.5). 19 серпня 2009 року у них народилася дочка [PERSON] Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №133637 від 15 вересня 2009 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збе-реження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 22 травня 1992 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не з'явився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.13), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Відповідач також не з'явилася у судове засідання та надіслала заяву (а.с.14), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 22 травня 1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВЗАГС Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис №120. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 травня 1992 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 9 жовтня 2009 року він уклав шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] припинив проживати з відповідачем однією сім'єю. Збереження шлюбу буде суперечити його інте-ресам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з [PERSON] [PERSON] не з'явився у судове засідання. Позивач надіслав заяву (а.с.12), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Відповідач також не з'явився у судове засідання. [PERSON] надіслала заяву (а.с.13), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 9 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відпо-відний актовий запис №463. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 9 жовтня 2009 року (а.с.7). [INFO] року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджу-ється копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 листопада 2009 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Згідно з ч.1 ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоло-віка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зо-крема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та враховувати інші обставини життя подружжя, вживати заходи до примирення подружжя. Встановлено, що станом на час розгляду цивільної справи [PERSON] припинив проживати з відповідачем однією сім'єю. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Зі змісту заяв, поданих сторонами (а.с.12, 13) вбачається, що потреба в їх при-миренні відсутня. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунто-вує її тим, що він є рідним братом [PERSON], яка страждає на хронічний психічний розлад. Вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] проживає разом з заявником. [PERSON] здійснює догляд за нею та утримує її. Тому заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. У судовому засіданні [PERSON] підтримує заяву та просить суд задовольнити її. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської місь-кої ради [PERSON] підтримав заяву та просив суд задовольнити її. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] Ця обставина під-тверджується копією довідки №485 від 16 березня 2016 року (а.с.4). З копії довідки №0398059 від 23 січня 2012 року (а.с.3) та висновку судово-психі-атричного експерта №117-ц від 27 квітня 2016 року (а.с.16-17) вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з 1 лютого 2012 року та страждає на хронічне психічне захво-рювання у формі шизофренії. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздат-ною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно з ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З висновку судово-психіатричного експерта №117-ц від 27 квітня 2016 року (а.с.16-17) вбачається, що у звязку з хронічним психічним захворюванням [PERSON] за своїм психічним станом позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на це суд вважає, що [PERSON] допустимо визнати недієздатною. Як вбачається з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З копії подання виконавчого комітету Бориспільської міської ради (а.с.31 зворот) та акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.32) вбачається, що заявник може бути опікуном [PERSON] Інші особи, які б виявили бажання бути її опікуном, відсутні. З огляду на це суд вважає, що допустимо призначити заявника опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його бабу [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2013 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його піклувальником баби. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його бабою. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2013 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 315 від 30 травня 2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді мультиінфарктної судинної деменції, змішаної коркової та підкоркової судинної деменції внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його баби [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його сестру - [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання і є інвалідом І-А групи з дитинства, перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері та не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в зв'язку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його опікуном сестри. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали. Представник заінтересованої особи Копистинської сільської ради Хмельницького району в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його сестрою. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням та є інвалідом І-А групи дитинства довічно, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв'язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 386 від 16 червня 2016 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді - важкої розумової відсталості від народження, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його сестри - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що при оформленні трудової книжки були допущені помилки в написанні його прізвища, замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Оскільки на даний час заявник досяг пенсійного віку та йому потрібно оформити пенсію, а оскільки його прізвище в трудовій книжці не збігається з прізвищем в паспорті просить суд встановити факт належності йому трудової книжки. Заявник, [PERSON], надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без його участі, на підставі наявних у справі доказів. Заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи, Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без представника їх управління. При прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд встановлює факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що в трудовій книжці заявника його прізвище вказане [PERSON] ( а.с. 8). Із копії паспорта заявника вбачається що його прізвище «[PERSON]» (а.с.5). В копії свідоцтва про народження заявка його прізвище вказане «[PERSON]» (російською мовою) ( а.с.7). Встановлення факту носить для заявника юридичне значення. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа - трудової книжки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому в якому зазначив, що 18.05.2014 р. померла його мати [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді 27/200 частин жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Зарічна (колишня назва Калініна) буд. №21. Він постійно проживав зі спадкодавцем однією сімєю на час відкриття спадщини, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено з тих підстав, що втрачено оригінал правовстановлюючого документу. Крім того, він також в порядку приватизації набув право власності на 27/200 частин зазначеного вище жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами, але станом на цей час втратив оригінал правовстановлюючого документу. З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері на 27/200 частин жилого будинку, а також на 27/200 частин жилого будинку, набутих ним в порядку приватизації державного житлового фонду, а усього на 27/100 частин жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник Великодолинської селищної ради належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому справа розглянута судом за його відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 15,18) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 18.05.2014 р. (а.с. 4) Позивач був сином спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. Також позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину жилого будинку йому відмовлено у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа. (а.с. 6,14) Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З копії свідоцтва про право власності на майно слідує, що в порядку приватизації [PERSON] і [PERSON] набули в рівних частках право спільної сумісної власності на 27/100 частин жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Калініна,21 в смт Великодолинське Овідіопольського району. (а.с. 5) З наведених підстав суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з серпня 2013 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2012 року, актовий запис № 58, Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2013 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про припинення права спіль-ної часткової власності. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є власником ? (500/1000) частки житлового будинку № 129 по вул. Камянецькій в м. Хмельницькому, а рештою частинами володіють відповідачі, з якими угоди щодо поділу будинковолодіння досягнути не може. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засі-данні, кожна окремо, не заперечували проти задоволення позову, а [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прихо-дить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є власником ? (500/1000) частки житлового будинку № 129 по вул. Камянецькій в м. Хмельницькому, а решта будинку за цією ж адресою належить відповідачам [PERSON] - 21/200 (105/1000), [PERSON] 48/1000, [PERSON] 48/1000 та [PERSON] 299/100 частки житлового будинку. Ці обставини підтверджуються: витягами про державну реєстрацію права власності на спірний будинок в частках за сторонами по справі; витягом з ре-єстру прав власності на нерухоме майно; копією свідоцтва про право власності за [PERSON]; договором дарування ? частки житлового будинку; виснов-ком експерта № 3047ед/014 від 29 травня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійс-ненні. В силу ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначен-ням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В силу ч. 1,2 ст. 367 цього ж закону майно, що є у спільній частковій влас-ності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи викладене, суд рахує за можливе припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частини житлового будинку № 129 по вул. Камянецькій в м. Хмельницькому і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам решті співвласників.

Outcome: approved