Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

АТ «МегаБанк» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов кредитного договору № 178-011-850-2-17-Г від 18.12.2017 відповідачу було надано ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, кредит на споживчі цілі в розмірі 112 107,62 грн. строком користування з 18.12.2017 по 17.12.2020 включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,00 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,50 % в місяць від суми кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 05.11.2018, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 171 260,53 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, АТ «МегаБанк» звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 171 260,53 грн. та покласти понесені судові витрати в розмірі 2 568,91 грн. Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 18 червня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відзиву та будь яких заяв, клопотань від відповідача також не надходило. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № 178-011-850-2-17-Г від 18.12.2017, [PERSON] було надано ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, кредит на споживчі цілі в розмірі 112 107,62 грн. строком користування з 18.12.2017 по 17.12.2020 включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,00 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,50 % в місяць від суми кредиту. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 05.11.2018 вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 05.11.2018 має заборгованість перед АТ «МегаБанк» в сумі 171 260,53 грн., з яких: 104 314,16 грн. - суми залишку заборгованості за кредитом; 5 287,18 грн. - суми відсотків за користування кредитом в період з 01.04.2018 по 04.11.2018; 11 210,76 грн. - суми комісійної винагороди за період з квітня 2018 по листопад 2018 включно; штраф - 50 448,43 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до матеріалів позовної заяви 06.09.2018 позивачем АТ «МегаБанк» було надіслано відповідачеві вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак [PERSON] дану вимогу не отримав. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом 05.11.2018 в загальному розмірі 171 260,53 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 568,91 грн.

Outcome: approved