Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

В березні 2018 року до суду надійшов позов [PERSON], [PERSON], в якому вони просили: визнати за ними в рівних частках по 1/8 частці на кожного право власності в порядку спадкування після померлого 20.03.2015 року [PERSON] на спадкове майно у вигляді 1/4 частки земельної частки (паю) 3,84 умовних кадастрових гектара в ТОВ Іванівська філія «Агро-лідер-Україна» села Іванівка, Білоцерківського району Київської області. В обгрунтування позову зазначали, що 20.03.2015 року помер [PERSON]. Після нього залишилась спадщина, що складається, зокрема, але не виключно із 1/4 частки земельної частки (паю) 3,84 умовних кадастрових гектара в ТОВ Іванівська філія «Агро-лідер-Україна» села Іванівка, Білоцерківського району Київської області. Вони прийняли спадщину, однак оформити право власності на спірний садовий будинок в нотаріальному порядку не мають можливості,через відсутність правовстановлюючих документів та відсутність державної реєстрації на нього. Відповідач свою позицію щодо позову висловив в заяві від 10.05.2018 року, згідно якої він позов визнав в повному обсязі. 06.04.2018 року судом відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання. 03.05.2018 року підготовче засідання відкладене на підставі ст. 198,223 ЦПК України, в звязку із неявкою учасників справи. 01.06.2018 року в судове засідання зявився представник позивачів, відповідач надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. В підготовчому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав, тому суд дослідив матеріали справи та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі. В ході розгляду справи судом встановлено. 20.03.2015 року помер [PERSON]. Спадкоємцями після нього являються його діти [PERSON], [PERSON]. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2006 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай), що знаходиться у КСП «Світанок», розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За життя [PERSON] правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно сертифікат на право на земельну частку (пай) або державний акт не отримав. 18.12.2017 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку (пай) розміром 3,84 га на території Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, після померлого 20.03.2015 року їх батька [PERSON], через відсутність документів, для вчинення нотаріальної дії. Вказані обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тобто, при визнанні позову, суд має перевірити наявність законних підстав для його задоволення. Надаючи оцінку наявності законних підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною (постанова ВС від 28.02.2018 року у справі № 441/1647/15-ц). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке його спадкоємці не можуть оформити в нотаріальному порядку, через відсутність правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців після [PERSON] немає. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Указана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Зазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права викладених в постанові Верховного Суду України від 07.12.2016 року у справі № 6-1111цс16. За таких обставин, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved