Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що він 17.02.2011 року отримав кредит у розмірі 1000грн. відповідно до Договору про надання банківських послуг №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13000грн.; АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту; [PERSON] не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 12.10.2020 року перед банківською установою відповідач має заборгованість 26807,24грн. Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача і у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, - і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення. Тому, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав: Судом установлено, що 17.02.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у розмірі 1000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; надалі розмір кредитного ліміту збільшився до 13000грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.02.2011 року вбачається, що [PERSON] станом на 12.10.2020 року заборгував позивачу 26807,24грн., з яких вказана сума - саме тіло кредиту. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як [PERSON] не виконує свої обов`язки за кредитним договором і позичкодавець вимагає повернення позики, що залишилася. Оскільки судом установлено, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.02.2011 року [PERSON] станом на 12.10.2020 року заборгував позивачу 26807,24грн., відтак, з відповідача слід стягнути таку суму боргу; а в зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в сумі 2102грн.

Outcome: approved