Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 3415 грн. 32 коп., судові витрати по справі в розмірі 229 грн. 40 коп., витрати понесені при проведенні експертизи в розмірі 2 350 грн. 08 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, він проживає за адресою: [ADDRESS]. 22 жовтня 2011 року в результаті винних дій відповідачів [PERSON], [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS], яка розташована поверхом вище, відбулося залиття кв. [ADDRESS]. Внаслідок чого було затоплену стелю у туалетній кімнаті S-2 кв.м. Цього ж числа керівництво Комунального житлово експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради ЖЕК №10 винесено припис мешканцям кв. [ADDRESS], в якому зазначено, що внаслідок залиття квартири [ADDRESS], розташованої поверхом нижче їм слід надати доступ до комунікацій затопленої квартири. 21 листопада 2011 року в даній квартирі знову відбулося залиття з вини мешканців квартири [ADDRESS]. У зв`язку з чим, була пошкоджена стеля у ванній кімнаті та у туалеті S-6 кв.м., стіни у ванній кімнаті - S-37 кв.м. 21 листопада 2011 року керівництво КЖЕП «Південне» Дніпропетровської міської ради ЖЕК №10 винесло припис мешканцям кв. [ADDRESS], в якому зазначено, що їм необхідно терміново надати доступ до комунікацій водопостачання та водовідведення квартири. 10 грудня 2011 року відбулося чергове затоплення квартири [ADDRESS]. У зв`язку з чим, було повторно залиті стелі у ванній кімнаті та у туалеті S-6 кв.м., стіни у ванній кімнат S-37 кв.м.. Також через чергове затоплення від 10 грудня 2011 року відбувся перекос дверної коробки у туалеті. Вищезазначені пошкодження, згідно акту від 12 грудня 2011 року, відбулися внаслідок розриву метало-пластикової труби ГВС, яка була підключена до бойлеру. 26 грудня 2011 року на адресу відповідачів було направлено лист з Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в якому повідомлялось, що з громадянином [PERSON] було проведено профілактичну бесіду про недопущення профілактичних дій по відношенню до них, але незважаючи на вищезазначені вимоги правоохоронних органів та приписів КЖЕП «Південне» ЖЕК №10, мешканці квартири [ADDRESS] в черговий раз 08 лютого 2012 року допустили залиття квартири. Згідно з висновком працівників КЖЕП «Південне» ЖЕК №10 від 08 лютого 2012 року причину залиття встановити не можливо, оскільки усі труби закладені кахлем. 14 березня 2012 року знову відбулось чергове затоплення квартири. Цього ж дня комісією ПУ № 2 обстеживши кватиру [ADDRESS] встановили, що залиття вказаної квартири відбулося з вини відповідачів, у зв`язку з тим, що у квартирі [ADDRESS] вирвано метало-пластикову трубу із-під бойлера та затопило квартиру, що розташовано поверхом нижче [ADDRESS]. Комісією встановлено, що у ванній були залиті: стеля, стіни у туалеті. 17 січня 2014 року [PERSON] уточнив свої позовні вимоги в остаточній редакції, якими просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 5 896 грн. 32 коп., витрати пов`язані з оплатою судової будівельно-технічної експертизи - 2 350 грн. 08 коп., витрати на правову допомогу у розмірі - 500 грн., та судові витрати у справі - 229 грн. 41 коп. Позивач вважає, що систематичне залиття квартири [ADDRESS] відбулось через неналежне ставлення мешканців квартири [ADDRESS] до своїх обов`язків як квартиронаймачів. У зв`язку із неможливістю між сторонами вирішення даного спору мирним шляхом, позивач вимушений був звернутися до суду з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди. У судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши що вина відповідачки в залитті квартири не доведена. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, при причину неявки суду не повідомив. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено у судовому засіданні, та не заперечувалося сторонами по справі, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі договору дарування від 08 вересня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 13,14). Згідно відомостям адресно-довідкового сектору ВГІРФО також в цій квартирі прописано [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи згідно акту від 22 жовтня 2011 року, складеного начальником ЖЕК № 10 [PERSON], старшого майстра [PERSON] та слюсаря - сантехніка [PERSON] у квартирі [ADDRESS] встановлено факт затоплення з вище розташованої квартири [ADDRESS]. У квартирі [ADDRESS] затоплені стеля у туалетній кімнаті S-2 кв. м. (побілка). Причину затоплення встановити неможливо, оскільки мешканці квартирі [ADDRESS] не надали доступу до внутрішньо квартирним комунікаціям (закладені кахлем). Вскрити кахель мешканці квартири [ADDRESS]відмовляються. З цього приводу начальником ЖЕК № 10 [PERSON] 22 жовтня 2011 року винесла припис мешканцям квартири [ADDRESS], в якому зазначила про необхідність надати доступ до комунікаціям, для встановлення причини затоплення, а саме: необхідно розібрати кахель під яким проходить розводка трубопроводу. Згідно припису, мешканці квартири [ADDRESS] від підпису відмовилися. 21 листопада 2011 року начальником ЖЕК № 10 [PERSON], старшого майстра [PERSON] та слюсаря - сантехніка [PERSON] було складено акт про те, що 21 листопада 2011 року відбулося затоплення квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Затоплені стеля у ванній та туалетній кімнатах S-6 кв. м. (водоемульсійна побілка), стіни у ванній та туалеті S-37 кв. м. (шпалери). При виході до квартири [ADDRESS] мешканці двері не відчинили через домофон пояснив, що 24 листопада 2011 року прийде майстер, який розбере кахель і усуне неполадки. З цього приводу начальником ЖЕК № 10 [PERSON] 21 листопада 2011 року винесла припис мешканцям квартири [ADDRESS], в якому зазначила про термінову необхідність надати доступ працівникам ЖЕК № 10 до комунікаціям водопостачання та водовідведення для встановлення та усунення наслідків затоплення. 12 грудня 2011 року начальником ЖЕК № 10 [PERSON], майстра [PERSON] та слюсаря - сантехніка [PERSON] було складено дефектний акт про те, що 10 грудня 2012 року відбулося затоплення квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Повторно були затоплені сталі у ванній та туалеті S-6 кв. м. (стелі покрашені водоемульсійною краскою), з'явилися пузирі. Затоплені стіни у ванній кімнаті та туалеті S-37 кв. м. (шпалери). Після залиття відбувся перекос дверної коробки у туалеті. Причиною затоплення є розрив метало пластикової труби ГВС - підключення до бойлеру. У результаті розгляду матеріалів вх. № К-91 від 20 грудня 2011 року ДІМ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції Зайцевим О.В. було винесено висновок, в якому встановлено, що в ході проведеного розгляду у гр. [PERSON] у ванній кімнаті прорвало трубу водопостачання, внаслідок чого він дійсно затопив квартиру заявника. Він намагався вирішити це питання, але гр. [PERSON] бажає, як на думку гр. [PERSON] багато грошей. З гр. [PERSON] проведена профілактична бесіда та офіційно попереджено про неприпустимість протиправних дій по відношенню до заявника. Обом сторонам роз'яснено право звернення до суду. 08 лютого 2012 року старшим майстром ЖЕК № 10 [PERSON], майстром [PERSON], слюсарем - сантехніком [PERSON] у присутності квартиронаймача [PERSON] було складено акт про залиття квартири [ADDRESS]. Комісією було встановлено, що причини залиття встановити неможливо, оскільки усі труби закладені кахлем. При відключенні водонагрівача протікання (залиття) у квартирі [ADDRESS] припиняється. Наслідки залиття: ванна: стеля - побілка 0,5х0,5 кв. м. Даний акт було затверджено начальником ЖЕК № 10 [PERSON] 09 лютого 2012 року начальником ЖЕК № 10 [PERSON] винесено припис мешканцям квартири [ADDRESS], в якому зазначила, що у зв'язку з тим, що з їх квартири постійно проходить залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS], тому їм терміново необхідно провести ремонт внутрішньо-квартирної розводки холодної води. 15 лютого 2012 року старшим майстром ЖЕК № 10 [PERSON], майстром [PERSON], слюсарем - сантехніком [PERSON] у присутності квартиронаймача [PERSON] було складено акт про залиття квартири [ADDRESS]. Комісією було встановлено, що причиною затоплення є те, що при користуванні водонагрівачем відбувається залиття квартири [ADDRESS]. Наслідки залиття: ванна: стеля - побілка 0,5х 0,5 кв. м. теч по стояку; туалет - стеля - побілка 1,5х 0,5 кв. м. стіни - шпалери 0,5х2,5 кв. м. Даний акт було затверджено начальником ЖЕК № 10 [PERSON] 24 лютого 2012 року мешканці блоку [ADDRESS] склали акт в тому, що при відвідуванні квартири [ADDRESS] встановлений факт залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Були залиті стеля та шпалери у туалеті та ванній кімнаті. Також підтвердили, що у період з 2004 року по 24 лютого 2012 року у квартирі [ADDRESS] постійно проживає [PERSON] зі своєю сім'єю. Підпис сусідів було затверджено начальником ПУ№2 Щербатовою Т.І. та директором КП «Жилсервіс-1» Іщенко В.М. 10 квітня 2012 року. 14 березня 2012 року майстром ПУ№ 2 [PERSON], слюсарем-сантехніком [PERSON] у присутності квартиронаймача [PERSON] було складено акт про залиття квартири [ADDRESS]. Комісією було встановлено, що залиття відбулося з квартири [ADDRESS], внаслідок того, що у квартири [ADDRESS] вирвало металопластикову трубу з-під бойлера і затопило квартиру, яка розташована поверхом нижче [ADDRESS]. Також комісією було встановлено, що залито ванну кімнату - стеля покрашена водоемульсійною краскою, стіни поклеєні шпалерами; у туалеті - стеля покрашена водоемульсійною краскою, стіни поклеєні шпалерами. На стелі є жовті п'яна, на стінах шпалерні шви відклеїлися. Даний акт було затверджено начальником ПУ № 2 Щербетовою Т.І. Що стосується посилань представника відповідачки на той факт, що вина відповідачів в спричинені матеріальної шкоди позивачу шляхом залиття не доведена, а акти про залиття є недійсними оскільки складені без присутності відповідачів, то дані посилання судом не приймаються до уваги, оскільки не доведені та спростовуються матеріалами справи. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року №6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Отже у правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Представник відповідачки [PERSON] не заперечував у судовому засіданні що у квартирі позивача сталося залиття, але доказів щодо відсутності вини відповідачів у залитті квартири [ADDRESS], суду не надав. Крім того, як зазначено у актах від 22 жовтня 2011 року, (а.с. 15), від 21 листопада 2011 року (а.с.16) про залиття квартири, комісія при дослідженні причин залиття не отримала допуску до квартири [ADDRESS], яка на сьогоднішній час належить відповідачці [PERSON] Крім того, відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 30.11.2012 року (а.с. 53-58) по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа КЖЕП «Південне» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої залиттям квартири встановлено, що аналізуючи пояснення відповідачів та представника відповідача, суд дійшов висновку про те, що відповідачі не згодні з оцінкою вартості відновлювальних робіт, а сам факт залиття квартири ними не був заперечений. Тому, суд вважає, що позивачами було доведено факт того, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося саме з вини відповідачів. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Оскільки судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], то вона зобов'язана була утримувати своє майно. А тому суд прийшов до висновку, що за відшкодування матеріальної шкоди несе відповідальність саме відповідачка [PERSON]. У відповідності до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Висновку №1798-13 судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2013 року шкода спричинена позивачу внаслідок залиття його квартири, з урахуванням технічного зносу, складає суму 5 896 грн. 32 коп. (а.с.87-95). Таким чином, оскільки відповідачкою у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено відсутності своєї вини у залитті квартири [PERSON], та навпаки її вина підтверджується встановленими обставинами у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 30.11.2012 року, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду спричинену залиттям квартири у розмірі 5 896 грн. 32 коп. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як передбачено ч. 1 ст. 56 ЦПК, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн., то вони також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів щодо відпрацьованих годин особою, яка надавала правову допомогу, а саме адвокатом [PERSON] Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат понесених при проведенні експертизи у розмірі 2 350 грн. 08 коп., то вони підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем надано квитанції які підтверджують витрати по оплаті послуг експерта, а за шкоду спричинену позивачу несе відповідальність саме відповідачка [PERSON], тому стягнути витрати за проведення експертизи необхідно саме з неї. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229 грн. 41 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial