Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Бердянська місцева прокуратура в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах [PERSON] Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Берестівської сільської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, посилаючись на наступне. У ході досудового розслідування кримінального провадження №42017080000000388, внесеного до ЄРДР 11.07.2017 року за ч.1 ст.1971 КК України проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] Позивач вказав, що [PERSON] з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва засіяв сільськогосподарською культурою соняшника земельну ділянку за кадастровим номером 2320681000:03:006:0001, що розташована на території Берестівської об'єднаної територіальної громади Бердянського району за відсутності документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, таким чином вчинивши самовільне зайняття земельної ділянки. На підставі договору оренди землі від 08.10.2004 р., укладеного строком до 08.10.2009 р., між Бердянською районною державною адміністрацією та [PERSON], відповідач використовував для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, площею 45,1173 га. Додатковою угодою від 07.10.2009 р. продовжено термін дії договору до 08.10.2014 р. Листом від 13.09.2017 року Бердянська районна державна адміністрація повідомила прокуратуру, що термін дії вищевказаного договору не продовжувався. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 11.08.2017 р. повідомило Бердянську місцеву прокуратуру про те, що [PERSON] до вказаного Управління з питань поновлення договору оренди земельної ділянки, площею 45,1173 га, кадастровий номер 2320681000:03:006:0001 не звертався. За вказане правопорушення головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Бердянському, Приазовському, Приморському, Чернігівському районах та м.Бердянську відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8000 грн. [PERSON] сплатив 04.09.2017 р. Відповідно до листа [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 15.09.2017 р. вищевказані акт перевірки та постанову про накладення адміністративного стягнення [PERSON] не оскаржував. Представник Бердянської місцевої прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача- Головного Управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав судові пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник Берестівської сільської ради в судове засідання не з»явився надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до договору оренди землі від 08.10.2004 р., укладеного строком до 08.10.2009 р., між Бердянською районною державною адміністрацією та [PERSON], відповідач використовував для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, площею 45,1173 га, кадастровим номером 2320681000:03:006:0001, що розташована на території Берестівської об'єднаної територіальної громади Бердянського району З матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою від 07.10.2009 р. продовжено термін дії договору до 08.10.2014 р. Встановлено, що листом від 13.09.2017 року Бердянська районна державна адміністрація повідомила Бердянську місцеву прокуратуру, що термін дії вищевказаного договору не продовжувався. Згідно листа [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 11.08.2017 р. Бердянську місцеву прокуратуру було повідомлено про те, що [PERSON] до вказаного Управління з питань поновлення договору оренди земельної ділянки, площею 45,1173 га, кадастровий номер 2320681000:03:006:0001 не звертався. Постановою про накладення адміністративного стягнення, винесеної управлінням з контролю за використанням та охороною земель від 04.09.2017 р, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та накладенно адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8000 грн., який [PERSON] сплатив 04.09.2017 р. Відповідно до листа [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 15.09.2017 р. вищевказані акт перевірки та постанову про накладення адміністративного стягнення [PERSON] не оскаржував, тим самим позивач визнав свою провину в самовільному зайнятті земельної ділянки. Судом встановлено, що шкоду, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 69360,89 грн. [PERSON] на теперішній час не сплачено, земельну ділянку за належністю [PERSON] управлінню Держгеокадастру Запорізькій області не повернуто. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Положеннями ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, визначаються як самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно ст. 211 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельної ділянки. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до ст.ст. 211, 212 Земельного кодексу України, ст. 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли. У постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 3-383гс15 та від 07 жовтня 2015 року у справі № 3-741гс15 викладено висновок про те, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Судом встановлено заподіяння шкоди відповідачем позивачу. Постановою Кабінету Міністрів України N 963 від 25.07.2007 р. затверджено [PERSON] визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - [PERSON]). На підставі пункту 4 [PERSON] та актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складених Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області зроблено розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], який складає в загальній сумі69360,89 гривень. Таким чином, судом встановлено, що сума збитків запоідяної відповідачем шкоди, становить 69360,89 грн. Всупереч ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів в спростування обставин, зазначених позивачем. Згідно ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті землі підлягають поверненню власнику. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. В даному випадку відповідач самовільно зайняв земельну ділянку та використовує її, у той час як відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України тільки власнику належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. В ході судового розгляду встановлено, що позовні вимоги щодо захисту інтересів держави цілком обґрунтовані. Заперечення ж відповідача, заявлені ними в ході розгляду справи, на думку суду, є безпідставними і не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури підлягають стягненню кошти, витрачені на сплату судового збору у розмірі 4000, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved