Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 03 березня 2011 року. На підставі договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 14000,00 гривень. Оскільки відповідач не виконав умов договору належним чином, у нього станом на 22 березня 2020 року виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 17571,20 гривня, що відповідно до розрахунку складається з заборгованості за тілом кредита - 8781,29 гривня, заборгованість за поточним тілом кредита - 20,00 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредита - 8761,29 гривня, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 3432,72 гривні, нарахована пеня -4044,28 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 812,91 гривень. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судовою повісткою про час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подав. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 03 березня 2011 року відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою позичальника про отримання банківських послуг, а також було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 14000,00 гривень. Зі змісту даної заяви слідує, що [PERSON] виразив свою згоду про те, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.2.3. Договору передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 22 березня 2020 року виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 17571,20 гривня, що відповідно до розрахунку складається з заборгованості за тілом кредита - 8781,29 гривня, заборгованість за поточним тілом кредита - 20,00 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредита - 8761,29 гривня, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 3432,72 гривні, нарахована пеня -4044,28 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 812,91 гривень. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов кредитного договору та сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачки також підлягає судовий збір в розмірі 2102 гривні.

Outcome: approved