Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про виселення особи зі зняттям з реєстрації місця проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначається, що 17 жовтня 2016 року Банк в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після оформлення права власності на квартиру представник Банку намагався отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення таких дій стала реєстрації в зазначеній квартирі [PERSON] .. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» мешканці жилого приміщення повинні звільнити квартиру шляхом виселення та знаття з реєстрації, проте відповідач до цього часу приміщення не звільнив. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. При цьому представник зазначив, що відповідач не є колишнім власником квартири, а був зареєстрований та проживав в квартирі за дозволом іпотекодавців, тобто колишніх власників. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. У зв`язку з відсутністю особи за місцем реєстрації [PERSON] повідомлявся через сайт суду про дату та час судового засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Так, судом встановлено, що 17 жовтня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» набуло право власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності Банком було набуто на підставі договору іпотеки від 08 серпня 2016 року. Станом на жовтень 2020 року відповідач фактично за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується відповідною довідкою ОСББ «Першотравнева 29». Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Як встановлено матеріалами справи, АТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримало у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідач був зареєстрований в зазначеній квартирі з дозволу колишніх власників квартири, іпотекодавців. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки звернення стягнення на передане житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання відбулось, у 2016 році право власності Банку оформлено, особи зареєстровані та які проживають у житловому приміщенні повинні його звільнити, оскільки втратили право на користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач фактично не проживає в жилому приміщенні квартири, тобто висилився добровільно, однак не знявся з реєстрації місця проживання. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо виселення та зняття з реєстрації [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зняття особи з реєстрації.

Outcome: partial