Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про виселення з незаконно зайнятого приміщення. В позовній заяві позивач посилається на те, що КП «Жилсервіс-5» є балансоутримувачем будинку №108 по проспекту Слобожанському в м. Дніпро. Рішенням Дніпропетровської міської ради №36/4 від 06.11.2002 року було визначено передати у комунальну власність територіальної громади міста гуртожиток по пр. Газета «[PERSON]», 108. Рішенням Дніпропетровської міської ради №937 від 22 лютого 2010 року передано у комунальну власність територіальної громади міста та житлового фонду та гуртожитків ДП «Дніпропетровський домобудівельний комбінат» гуртожиток по пр. Газети «[PERSON]»,108. Державне підприємство «Дніпропетровський домобудівельний комбінат», дочірнім підприємством якого був Дніпропетровський домобудівний комбінат РБЕУ «Наш Дім», згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2009 року визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідаційну комісію. Тому видача ордерів чи будь-яких документів після 17.12.2009 року керівництвом Дніпропетровський домобудівний комбінат РБЕУ «Наш дім» на вселення в гуртожиток була протиправною. Крім того, Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22.02.2010 року гуртожиток по проспекту Слобожанському ( [PERSON]) буд.108, включений до переліку обєктів, що передаються на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району. Тобто всі права по розпорядженню гуртожитком перейшли до територіальної громади міста в особі КВЖРЕП Індустріального району, і починаючи з 22.02.2010 року ніхто крім уповноваженої особи Дніпропетровської міської ради, не мав права проводити вселення у гуртожиток. Під час перевірки житлового фонду був виявлений факт незаконного вселення громадянина [PERSON] в кімнату (кабінет) №136 гуртожитку, що розташований по пр-ту Слобожанському буд.108 міста Дніпро. Відповідач [PERSON] на обліку потребуючих поліпшення житлових умов не перебував, та не міг перебувати, так як він до 30.12.2013 року був зареєстрований та проживав у трикімнатній квартирі по вул. Будівельників (Фрунзе) буд.12, кв.169 с. Ювілейне, тобто поліпшення житлових умов не потребував. Відповідач надав відомості, що не відповідають дійсності про потребу в поліпшенні житлових умов. При зверненні відповідача до КП «Жилсервіс-5» ДМР 02.06.2014 року стосовно відкриття особового рахунку, ним було надано корінець ордеру №73, який нібито виданий йому 25 лютого 2011 року ДДК. Корінець ордеру від 25.02.2011 року не є документом, що дає право на вселення в 2014 році, не має будь якої юридичної сили, був недійсним, та реєстрація на підставі корінця ордеру що втратив силу є неправомірною. Зважаючи на зазначене вселення та реєстрація в кімнату №136 гуртожитку по проспекту Слобожанському,108 м. Дніпро відбулося без будь-яких законних підстав. Просили суд: поновити пропущені строки про визнання ордеру недійсним; визнати ордер №73, який виданий [PERSON], 25 лютого 2011 року Дніпропетровським домобудівельним комбінатом, який не мав повноважень на такі дії, недійсним; виселити [PERSON] з незаконно зайнятої кімнати №136 в гуртожитку по проспекту Слобожанському, буд.108 без надання іншого житла та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, будівля гуртожитку за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Г.Правда, буд. 108, Рішенням VI сесії Дніпропетровської міської ради №53/28 від 14 листопада 2012 року передана на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс - 5». Згідно з довідкою №701 від 09.02.2018 року, виданою КП «Жилсервіс-5» ДМР, в кімнаті №136 в буд.108 по пр. Слобожанському (до перейменування пр. [PERSON]) в м.Дніпро (до перейменування м. Дніпропетровськ) зареєстрований: [PERSON] - [INFO], з 30.12.2013 року [PERSON] в кімнату №136 в будинку №108 по пр. Г. Правди в м. Дніпропетровську був вселений на підставі корінця ордеру №73 від 25.02.2011 року, виданого Дніпропетровським домобудівним комбінатом РБЕУ «Наш Дім». Відповідно до довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР від 22.03.2018 року на імя [PERSON] у гуртожитку за адресою: пр. Слобожанський, буд.108, кім.136 відкритий особистий рахунок №3-108136 по заяві та корінця ордеру у КП «Жилсервіс 5» ДМР з 01.06.2014 року та дійсний по теперішній час. Нарахування за комунальні послуги проходять з 01.06.2014 року, а оплата з 01.09.2014 року. Згідно із частинами п'ятою та шостою\~статті 9 ЖК Української РСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до частини першої\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У\~рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп\~вказано, що частину першу\~статті 55 Конституції України\~треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Відповідно до вимог\~статті 128 ЖК Української РСР\~жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Стаття 129 ЖК Української РСР\~передбачає, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. У пункті 10 Примірного положення (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Отже, ордер на жилу площу в гуртожитку може бути видано лише на вільну жилу площу за спільним рішенням адміністрації та відповідного профспілкового комітету підприємства, установи, організації, і цей ордер є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення. Згідно ч. 1\~ст. 58 ЖК Української РСР, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер на жиле приміщення виданий на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Статтею 59 ЖК Української РСР\~визначено підстави і порядок визнання ордера на жиле приміщення недійсним. Так, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку, у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути предявлено протягом трьох років з дня його видачі. Згідно до положень ст. 117 ЖК України у разі визнання ордера на жиле приміщення: недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше приміщення. У випадках визнання ордера на жиле приміщення недійсним з інших підстав, крім випадку, передбаченого частиною першої цієї статті, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, про що не заперечував представник позивача, що ордер №73 від 25.02.2011 року Дніпропетровським домобудівним комбінатом РБЕУ «Наш Дім» на зайняття кімнати №136 в будинку №108 по пр. Газети Правда (Слобожанський) в м. Дніпропетровську ( м. Дніпро) [PERSON] не надавався, наявний лише корінець ордеру ( а.с. 12), який останній надав КП «Жилсервіс-5» ДМР 02.06.2014 року (а.с. 15), тобто позивачу стало відомо про порушене право 02.06.2014 року, а не як зазначає позивач під час перевірки 08 лютого 2018 року, а з даним позовом позивач звернувся в березні 2018 року, тому суд не вбачає законних підстав для поновлення пропущених строків для визнання ордеру недійсним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд\~також приймає\~до уваги\~інформацію \~представника позивача,\~про те,\~що \~в провадженні\~районного суду\~м.\~Дніпра перебуває\~кримінальне провадження\~за обвинуваченням\~керівника Дніпропетровського\~домобудівного комбінату\~РБЕУ «Наш\~Дім» \~за фактом\~незаконної видачі\~ордерів на\~заняття кімнат\~в гуртожитку\~та на\~даний час\~вирок не\~ухвалено,\~отже неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення [PERSON] на даний час не встановлено, як і не встановлено та не надано доказів щодо користування [PERSON] до вселення в спірне житло, жилим приміщенням кв.169 по вул. Будівельників (Фрунзе) буд.12 в с. Ювілейне. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасник справи зобовязаний подати усі наявні у них докази в порядку та в строки встановлені законом або судом, не приховувати докази. Виходячи із вищевикладеного, та беручи до уваги, докази в їх сукупності суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed