Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 5 687 грн. 79 коп. та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.02.2014 року [PERSON] під розписку отримала від позивача грошові кошти в розмірі 5 687,79 грн. зі строком повернення до 06.03.2014 року. Однак у визначений в розписці строк грошових коштів не повернула, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 21.05.2015 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] в якій з урахуванням уточнень (а.с.74-75) просила визнати договір позики між нею та [PERSON], підтвердженням якого є розписка від 06.02.2014 року таким, що неукладений. Вимоги зустрічного позову мотивувала тим, що згідно трудового договору вона працювала бухгалтером у ФОП [PERSON], її чоловік [PERSON] з серпня 2013 року працював директором ПП «Іріс-V». Заробітна плата останнього становила 1724 грн. 82 коп., яку [PERSON] отримував з вересня 2013 року по грудень 2013 року включно. У 2014 році діяльність ПП «Іріс-V» не принесла очікуваного прибутку [PERSON], у звязку з чим остання зазначила, що [PERSON] отримує велику заробітну плату та має повернути їй 5687 грн. 79 коп. В результаті чого, змусила [PERSON] написати розписку, в якій зазначено, що суму (яка була виплачена [PERSON] в рахунок заробітної плати) остання взяла в борг у [PERSON] та зобовязувалася повернути в касу підприємства до 06.03.2014 року. Однак, передавання грошей не було. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала в повному обсязі, просила суд про його задоволення, проти зустрічного позову заперечувала за безпідставністю, на підтвердження подала письмові пояснення та заперечення (а.с.79-82). [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримали з підстав, викладених в ній, зазначили, що договір з позивачем був укладений під впливом погроз позивача, а факту отримання коштів не було, просили відмовити в задоволенні первісного позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З розписки від 06.02.2014 року вбачається, що [PERSON] отримала в борг кошти у Фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.5). Згідно частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Оскільки [PERSON] отримала в борг кошти у Фізичної особи-підприємця [PERSON], то і має повертати їх мала б останній. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин та станом на даний час [PERSON] зареєстрована як Фізична особа-підприємець. Таким чином, отримуючи розписку від [PERSON], позивач діяла як Фізична особа-підприємець і після неповернення коштів у строк встановлений у розписці, право на отримання коштів за розпискою мала також фізична особа підприємець. До суду ж позивач звернулася яка фізична особа, у якої не виникало право вимоги коштів від [PERSON] за розпискою від 06.02.2014 року. Отже, з урахуванням вказаних обставин, [PERSON] як фізична особа є неналежним позивачем у справі, а тому суд відмовляє останній у задоволенні позову. В той же час, звертаючись до суду із зустрічним позовом [PERSON] просила визнати договір позики, укладений між нею та [PERSON] таким, що неукладений, при цьому в якості відповідача [PERSON] зазначила [PERSON], як фізичну особу, а не Фізичну особу-підприємця, у якої [PERSON] отримала грошові кошти. З урахуванням виниклих правовідносин належним відповідачем по даній справі є фізична особа-підприємець [PERSON] (як зазначено в розписці). На підставі вимог ст. 33 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача. Враховуючи той фактор, що позивачем предявлено позов до неналежного відповідача, клопотання про його заміну на належного не заявляв, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. За таких обставин, якщо позов предявлено позивачем до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON]

Outcome: dismissed