Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

В березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся із вказаним позовом до суду, вказавши, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,24 га, розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Фактично в управління спадковим майном померлого [PERSON] вступила [PERSON] , проте остання померла, не оформивши своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на неї, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий на підставі рішення сесії Майдан-Чернелівецької сільської Ради народних депутатів №5 від 25.12.2001 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №484, був виданий на ім`я [PERSON] [INFO] , тобто після його смерті. Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після його смерті, а також визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. Майдан-Чернелівецький та розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлому [PERSON] та перейшло в порядку спадкування до [PERSON] , а також встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , а позивачу [PERSON] рідною тіткою. Ухвалою судді від 25.04.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В ході підготовчого розгляду справи позивач подав до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог і просить суд встановити факт. Що померла [INFO] [PERSON] є тіткою [PERSON] , а позивачу [PERSON] бабусею. В підготовчому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав в с. СтепівкаДеражнянського району Хмельницької області, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] актовий запис № 15. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Зокрема, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 2,36 га, розташованої на території Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на підставі рішення сесії Майдан-Чернелівецької сільської Ради народних депутатів №5 від 25.12.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №484, тобто реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку була здійснена після його смерті. Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,24 га, а також сама видача державного акта відбулася після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку, що в [PERSON] , як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 2,24 га не виникло, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. Встановлено і те, що державний акт на ім`я [PERSON] був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] , виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №568. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №166/137-17 від 08.08.2017 року, а також копіями записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Як вбачається із наданої відділом у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копії державного акту на право колективної власності серії [NUMBER] , виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Нива» с. Майдан-Чернелівецький та Додатку 1 до нього, [PERSON] був включений до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під №568. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) як член КСГП «Нива» і таке право входило до складу спадкової маси після його смерті. Судом встановлено, що відповідно до довідки № 96 виданої 24.02.2017 року виконавчим комітетом Майдан - Черелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вбачається, що згідно погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки особовий рахунок № 396 [INFO] помер [PERSON] 1928 р.н., який постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На день смерті з померлим проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] . Після його смерті фактично в управління і користування спадковим майном вступила [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 29.05.1961 року [PERSON] одружився із [PERSON] , де після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». За життя [PERSON] , тітка позивача прийняла спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до Архівної довідки № 582\\01-18 від 01.03.2017 року. [INFO] у віці 80 років померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала в м. Вінниця Вінницької області, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] актовий запис № 2481. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.01.1982 року [PERSON] народився [INFO] , де в графі батько записаний [PERSON] , в графі мати записана [PERSON] . Для оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] , позивач звернувся до державного нотаріуса Шевцової І.А. де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . А також подані документи для оформлення спадщини на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю виданий Майдан - Чернелівецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 19 серпня 2002 року на імя[PERSON] . З цих двох причин мені рекомендовано звернутися до суду. Той факт, що померла [PERSON] є рідною сестрою батькові позивача [PERSON] , а йому рідною тіткою підтвердили в підготовчому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що він позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на означену земельну ділянку. Судом також встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] , а інших спадкоємців, які претендують на спадщину, в тому числі осіб, визначених ч.1 ст. 1241 ЦК України, які б мали право на обов`язкові частку у спадщині, немає, що, зокрема, підтверджується письмовим повідомленням приватного нотаріуса. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Аналізуючи вищезазначене, встановивши, що позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] , та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, за відсутності інших спадкоємців, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права на спадкове майно померлої [PERSON] , яким є право на земельну частку (пай) розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. Майдан-Чернелівецький та розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved