overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

В березні 2014р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу та вони мають неповнолітню доньку [PERSON]. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1200грн. щомісячно до її повноліття. У судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 800грн. щомісячно. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили суд стягувати з відповідача на утримання доньки 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, у зв'язку з тим, що відповідач офіційно не працює та має ще на утриманні неповнолітнього сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач. У зв'язку з тим, що [PERSON] у повному обсязі не надає необхідних для утримання дитини коштів, позивачка звернулася до суду. Враховуючи те, що сторонами не надано доказів про мінливий та не стабільний дохід відповідача, суд вважає, що підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відсутні, тому позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти у частині від його доходу у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати з оплати судового збору в сумі 243,60грн. відносяться судом за рахунок відповідача. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначив, що в останні роки між ними постійно виникали сварки, а з середини літа 2014 р. шлюбні відносини фактично припинилися. З жовтня 2014 р. вони проживають окремо і спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що справжньою причиною розпаду сім'ї стали його стосунки з іншою жінкою, про що він зізнався дружині. Відповідач [PERSON] позов визнала пославшись на те, що почуття чоловіка до іншої жінки і їх спільне проживання унеможливлює збереження шлюбу Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 1998 р. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З огляду на пояснення сторін суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, подружню вірність, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку, що розлад їх подружніх стосунків має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який не базується на вільній згоді жінки та чоловіка, порушує таку засаду шлюбу як добровільність, а отже суперечить інтересам як чоловіка, так і дружини. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2014 року, про що свідчить актовий запис № 470, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2013 року, про що свідчить актовий запис № 74, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2008 року, про що свідчить актовий запис № 198, Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2012 року, про що свідчить актовий запис № 287, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1995 р. За час перебування у шлюбі у позивачки народилась донька [PERSON], [INFO] Позивачка також зазначала, що згідно вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва відповідача [PERSON] було засуджено до позбавлення волі на строк 9 років. В зв'язку з цим подружні відносини з відповідачем припинились, втрачені почуття любові та взаємної поваги. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.11.1995 р. За час перебування у шлюбі у позивачки народилась донька - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає з матір'ю . Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1977 р. Подружні відносини припинились в звязку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.01.1977 р. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сімя припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], 2011 р.н., яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до заяви, позивач просив про розгляд справи без її участі, підтримав вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] Згідно Довідки Новопетрівської сільської ради від 24.03.2015 р. за вих. № 673 неповнолітня [PERSON], 2011 р.н., зареєстрована разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] не надає. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. А саме з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального положення сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що протягом останніх трьох років їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення сімейних відносин. З березня 2012 р. вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що неодноразові спроби примирення і відновлення шлюбно-сімейних відносин не дали позитивного результату, а тому їх спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідач [PERSON] позов визнав вказавши, що не може суперечити бажанню дружини розірвати шлюб, оскільки за його переконанням перебування в шлюбі може бути лише добровільним. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 серпня 2003 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З огляду на пояснення сторін суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, внаслідок чого вони понад три роки проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За взаємною згодою сторін їх малолітній син проживає з матір'ю. Сторони визнали, що неодноразові спроби відновити шлюбно-сімейні відносини не дали позитивного результату. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку, що розлад їх подружніх стосунків має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який не базується на вільній згоді жінки та чоловіка, порушує таку засаду шлюбу як добровільність, а отже суперечить інтересам позивача. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що вона є дочкою померлої [INFO] р. [PERSON]. В обґрунтування заяви послалася на те, що вона є спадкоємицею після смерті матері [PERSON], проте у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трембач В.М., до якої вона звернулася із заявою про прийняття спадщини, виникли сумніви щодо їх родинних відносин. Сумніви викликані тим, що в родині не збереглися свідоцтво про шлюб її батьків [PERSON] та [PERSON] та свідоцтво про розірвання шлюбу, після чого мати повернула собі дівоче прізвище [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила встановити факт її родинних відносин з [PERSON] Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трембач В.М. надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши заявницю, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Заявниця за паспортними даними є [PERSON], яка народилася [INFO] р. в м. Хирів Львівської області (а.с. 7). Згідно актового запису про укладення шлюбу заявниці з [PERSON] № 1095, складеному 18 грудня 1982 р. Печерським відділом ЗАГС м. Києва, до укладення шлюбу вона мала прізвище [PERSON] (а.с. 6). В актовому записі про народження [PERSON] № 21, складеному 29 березня 1956 р. Хирівським районним бюро ЗАГС Дрогобицької (зараз - Львівської) області, її батьком зазначений [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 5). Шлюб батьків заявниці [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 29 березня 1955 р., а розірваний 14 квітня 1979 р. (актовий запис № 452), що підтверджується копією запису акта про шлюб № 11, виданою відділом ЗАГС Старосамбірського району Львівської області. (а.с. 8). Згідно актового запису про шлюб батьків заявниці її мати до одруження мала прізвище [PERSON]. [INFO] р. [PERSON] померла у віці 84 роки (а.с. 11). Дочка заявниці [PERSON] та зять [PERSON], будучи допитаними в якості свідків, підтвердили в суді, що померла в червні 2014 р. [PERSON] є матір'ю [PERSON] Наведені докази безспірно доводять, що зазначена в актовому записі про народження заявниці її мати [PERSON] і померла [INFO] р. [PERSON] є однією і тією ж особою. Беручи до уваги відсутність документів, які підтверджують відновлення матір'ю заявниці після розірвання шлюбу з [PERSON] свого дошлюбного прізвища [PERSON], що перешкоджає реалізації спадкових прав заявниці, наявні підстави для встановлення факту родинних відносин в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2014 р., проте з 17 травня 2014 р. вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Дітей від шлюбу вони не мають. [PERSON] послалась на те, що наразі її чоловік відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а тому примирення і збереження шлюбу неможливе. З огляду на те, що [PERSON] засуджений до позбавлення волі, суд на підставі ч. 3 ст. 234 ЦПК України розглядає вказану справу в порядку окремого провадження. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що до одруження її чоловік чотири рази відбував покарання за корисливі злочини, проте він переконав її в тому, що це вже в минулому, він став віруючим і повністю змінився. Однак їх сімейне життя не склалося: чоловік працював лише періодично, влаштовував вдома скандали, кричав на її дочку, а потім підняв на неї руку, у зв'язку з чим вона змушена була викликати міліцію. Після останньої сварки з допомогою співробітників міліції їй вдалося змусити чоловіка піти з її квартири. З того часу вони разом не проживають, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Невдовзі [PERSON] повідомив їй, що їде море, а потім вона дізналася, що його засудили до позбавлення волі за крадіжки. [PERSON] про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку через адміністрацію виправної колонії, де він відбуває покарання, проте письмового відзиву чи заперечень на позов він не надав, свого представника до суду не направив. Вислухавши заявника та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2014 р. (а.с. 3). Дітей від шлюбу подружжя не має. З пояснень [PERSON] вбачається, що після реєстрації шлюбу подружжя прожило разом лише два місяці. З 17 травня 2014 р., коли [PERSON] застосував до неї фізичне насильство, вони проживають роздільно, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наведене свідчить про те, що подружжя не має спільних поглядів на сім'ю та шлюб, між ними відсутні взаємні почуття любові та взаєморозуміння, а шлюб існує лише формально. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що наразі [PERSON] засуджений до позбавлення волі і відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії, примирення подружжя та збереження шлюбу неможливе, а отже шлюб, який не базується на паритетних засадах та суперечить інтересам дружини, підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved