Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову банк посилається на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 24.02.2011 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 6800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2020 року має заборгованість у розмірі 616710,26 грн., яка складається з наступного: 6796,68 грн. - заборгованість за кредитом; 604051,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5862,17 грн. - заборгованість за пенею. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Ужгородський міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк», яка складала 80548,07 грн., з яких: 6796,68 грн. - заборгованість за кредитом; 65977,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3462,17 грн. - заборгованість по пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3811,81 грн. - штраф (процентна складова), різниця становить: 540474 грн. Позивач звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 116749,59 грн., яка складається з наступного: 116749.59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 31.10.2019 року по 30.04.2020 року. Ураховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.02.2011 року у розмірі 116749,59 грн., яка складається з наступного: 116749.59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 31.10.2019 року по 30.04.2020 року. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Виклик відповідача [PERSON] постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. 22.02.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 24.02.2011 року в розмірі 24155,35 грн., з яких: 6796,68 грн. - заборгованість простроченим тілом кредиту (простроченим тілом кредиту); 14828,45 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2530,22 грн. - заборгованість з пені, а також понесені позивачем судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак при зверненні з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов з урахуванням зменшених позовних вимог слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2011 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг б/н шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 6800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У результаті неналежного виконанням боржником умов укладеного договору, станом на 30.06.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 616710,26 грн., з яких: 6796,68 грн. - заборгованість за кредитом; 604051,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5862,17 грн. - заборгованість за пенею. Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року (справа № 308/9587/17) з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.02.2011 року в розмірі 80548,07 грн., з яких: 6796,68 грн. - заборгованість за кредитом; 65977,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3462,17 грн. - заборгованість по пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3811,81 грн. - штраф (процентна складова). Різниця між заборгованістю, стягнутою за рішенням суду, та залишком заборгованості за кредитом становить 540474 грн. Банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 116749,59 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 31.10.2019 року по 30.04.2020 року. Згідно з наданим представником позивача до заяви про зменшення позовних вимог розрахунком станом на 31.01.2021 року клієнтом внесено суму коштів на погашення заборгованості та загальна заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.02.2011 року становить 24155,35 грн., з яких: 6796,68 грн. - заборгованість простроченим тілом кредиту (простроченим тілом кредиту); 14828,45 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2530,22 грн. - заборгованість з пені, а також понесені позивачем судові витрати. Позивачем згідно із завою про зменшення позовних вимог пред`явлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 24155,35 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.02.2011 року згідно із зменшеними позовними вимогами у розмірі 24155,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved