Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказав, що згідно рішення Теплицького районного суду від 01 квітня 2011 року він сплачує на користь відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після постановлення рішення суду змінився його матеріальний стан та стан здоров'я, оскільки у зв'язку із травмою тазостегнового суглобу йому присвоєно з 15 листопада 2013 року довічно другу групу інвалідності, він потребує оперативного лікування, а також має інші хронічні хвороби. За станом здоров'я він не може знайти підходящої роботи, отримує дохід тільки у вигляді пенсії в мінімальному розмірі, з якої проводиться утримання аліментів, що ставить його в нужденне становище. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що його матеріальний стан та стан здоров'я змінились, йому не вистачає коштів на проживання та лікування, тому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача, і визначити їх у твердій грошовій сумі - 100 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що син [PERSON], на якого сплачуються аліменти, теж є інвалідом дитинства, потребує додаткових витрат, а позивач турбується тільки про себе. Представник третьої особи - управління праці та соціального захисту населення Теплицької райдержадміністрації - Вігунов А.М., який діє на підставі довіреності від 14 квітня 2014 року, пояснив, що обов'язок утримувати неповнолітніх дітей лежить на батьках. Судом встановлено, що згідно рішення Теплицького районного суду від 01 квітня 2011 року з позивача [PERSON] на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом, позивач [PERSON] не працює, з 15 листопада 2013 року йому встановлено другу групу інвалідності безтерміново, у зв'язку з чим протипоказана важка фізична праця та праця, пов'язана з довгою ходою, стоянням, що підтверджується довідкою Серії 10 ААВ №544224 до акту МСЕК, позивач потребує оперативного лікування, має інші хронічні хвороби, за станом здоров'я він потребує тривалого лікування, що підтверджується відповідними медичними довідками, отримує пенсію в розмірі 600 грн. після вирахування аліментів, тому необхідно зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідача. Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 150 грн..

Outcome: partial