Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтував тим, що є сином [PERSON], який помер 16 лютого 2019 року в м. Луганськ Луганської області. 19 лютого 2019 року Артемівським відділом запису актів громадського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть [PERSON] Заявник звернувся до Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області з заявою про здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] Проте, йому було відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті у звязку з тим, що на підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер 16 лютого 2019 року в м. Луганськ Луганської області. Учасники цивільного процесу у судове засідання не зявилися. Натомість вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Крім цього, [PERSON] вказав, що підтримує заяву про встановлення факту смерті та наполягає на її задоволенні, а начальник Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області [PERSON] проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на імя заявника (а.с.12). Як вбачається з копії довідки про причину смерті №244 від 18 лютого 2019 року [PERSON] помер 16 лютого 2019 року, внаслідок гострого трансмурального міокарду лівого шлуночка (а.с.14). 19 лютого 2019 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON], який помер 16 лютого 2019 року в м. Луганськ Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Луганської Народної Республіки (а.с.2). Відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17 березня 2015 року та розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085-р від 07 листопада 2014 року м. Луганськ входить до переліку населених пунктів,\~на території\~яких органи\~державної влади\~тимчасово не\~здійснюють свої\~повноваження. Тому зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. Встановлено, що [PERSON] звертався до Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області з заявою щодо державної реєстрації смерті його батька [PERSON], який помер 16 лютого 2019 року у м. Луганськ. Проте, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] Оскільки, для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.3). У відповідності ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими цією статтею, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на це, свідоцтво про смерть [PERSON], видане 19 лютого 2019 року Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Луганської Народної Республіки, в якому дата смерті зазначена 16 лютого 2019 року та місце смерті - м. Луганськ Луганської області, є недійсним та не створює правових наслідків. Водночас, як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 Інформаційного листа від 15 квітня 2017 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року №990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст.317 ЦПК України. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про смерть особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст.319\~цього ж\~Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення держаної реєстрації смерті [PERSON] та в подальшому для прийняття спадщини. Враховуючи ту обставину, що факт смерті [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Тому, суд вважає, що є достатні підстави для ухвалення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на викладене, суд вважає допустимим встановити факт смерті [PERSON], що настала 16 лютого 2019 року в м. Луганськ Луганської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved