Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

В березні 2020 [PERSON] пред`явила позов до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що фактично належав її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначила, що вже оформила свої спадкові права на частину спадкового майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що не може оформити спадкові права на заявлене спадкове нерухоме майно через відсутність правовстановлюючого документу, в зв`язку з чим їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов за обставин на їх обґрунтування. Аналогічну заяву подав представник відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Хмельницькому, місце державної реєстрації смерті - виконавчий комітет Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 9 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 26 березня 2014 року. У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району від 01 серпня 2014 року за № 557 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . В склад її сім`ї входили: дочка [PERSON] , внук [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та дочкою, підтверджується рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2014 року. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи № 525/2014, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 07.08.2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивачка являється єдиним спадкоємцем до майна померлої. Інших спадкоємців, а також передбачених законом та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Попередньо позивачка вже оформила свої спадкові права на частину спадкового майна. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що фактично належав померлій. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району від 12 березня 2020 року за № 201 згідно даних по сільській раді домоволодіння по [ADDRESS] фактично належало [PERSON] , померлій [INFO] , після її смерті в управління та розпорядження спадковим майном з дня смерті фактично вступила спадкоємець за законом - дочка [PERSON] , яка була зареєстрована на день смерті матері та продовжує проживати за даною адресою по даний час. Рішенням виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 21 листопада 2019 року № 3 п. 1 впорядковано поштову адресу вищевказаного домоволодіння, яке належало [PERSON] . За змістом довідки Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації за № 1524 від 21 грудня 2019 року право власності на вищевказане домоволодіння не зареєстроване. Державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори листом за № 511/02-14 від 12 березня 2020 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння по [ADDRESS] після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до роз`яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на\~\~вищевказане домоволодіння відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивачка є її спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього за спадкодавцем, а також не може в адміністративному порядку звернутися задля оформлення права власності, так як власник померла, тому права позивачки підлягають захисту, а вищевказані обставини не можуть бути підставою для відмови у захисті права позивачки. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved