Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Зазначав, що 10.05.1997 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.05.1997 року, серія [NUMBER], актовий запис № 230, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 25.04.2002 року, серія [NUMBER], актовий запис № 714, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7), сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 22.01.1998 року, серія [NUMBER], актовий запис № 45, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районну м. Києва (а.с. 8), а також сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 28.12.2010 року, серія [NUMBER], актовий запис № 2340, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9). Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просив розірвати шлюб. Шлюб існує формально і підлягає розірванню. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує та проти ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує (а.с. 16). До початку судового засідання, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує позов у повному обсязі та проти ухвалення рішення судовому засіданні не заперечує (а.с. 17). Спору про поділ майна та місце проживання дітей не має. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у судовому засіданні відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved