Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В березні 2016 р. заявник [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] року його матері [PERSON] Заявник мотивує свої вимоги тим, що після смерті його матері відкрилась спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Заявник фактично прийняв спадщину, оскільки фактично вступив у володіння нею за умовами ст.1268 ЦК України, оплачував усі належні платежі за утримання вказаного нерухомого майна. Єдиним спадкоємцем усього майна після її смерті є заявник, який вже є власником ? частини цієї квартири, яка він успадкував після смерті батька. Заявник пропустив 6-ти місячний строк звернення до нотаріуса за отримання свідоцтво про право на спадщину, отримавши відповідну відмову від нотаріуса з посиланням на необхідність встановлення юридичного факту прийняття спадщину в судовому порядку. Метою встановлення факту є прийняття спадщини після померлої матері, що складається з нерухомого майна. В судовому засіданні представник заявника подану заяву про встановлення факту прийняття спадщини підтримала та просила її задовольнити з викладених у ній підстав, зазначивши, що інших способів оформлення своїх спадкових прав немає. Заінтересована особа - представник Першої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, але надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутність та її вирішення згідно законодавства. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина перша ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, однак такого факту, як спільне проживання в ньому немає. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO] року померла мати заявника [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки Першої Київської державної нотаріальної контори від 09.03.2016 року, то щодо майна померлої [PERSON] було заведено спадкову справу за №1279/2015 лише за заявою заявника [PERSON], а інших заяв про прийняття спадщини після смерті матері заявника не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Умовами ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На час відкриття спадщини заявник, будучи власником іншої ? частини квартири [ADDRESS] проживав разом з померлою [PERSON], оплачував комунальні послуги та інші послуги за її утримання, тобто фактично вступив в управління спадковим майном, будучи спадкоємцем за законом, але пропустив визначений у ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. Зокрема, постановою від 20.10.2015 року державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] саме у зв»язку з пропущенням нею 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с.27). За умовами п.9 Листа Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки наведена сукупність доказів підтверджує факт прийняття спадщини у вигляді вказаного нерухомого майна після смерті матері заявником, який серед іншої є єдиним спадкоємцем за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved