Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості в розмірі 6510,27 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.09.2019 між банком та відповідачем укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання №696650/220317 (далі - ДКБО). Відповідно до умов договору відповідачу відкрито поточний картковий рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та встановлено за його погодженням на вказаний рахунок кредит у сумі 14700 грн. зі сплатою 38% річних. Строк кредитування відповідає строку дії платіжної картки позичальника з можливістю наступної пролонгації на строк дії випущеної нової платіжної картки за бажанням позичальника. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач не виконав належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 04.09.2020 становить 6510,27 грн. та складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 6370 грн., заборгованості за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 29,90 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 52,97 грн., втрат від інфляції на суму простроченого кредиту в розмірі 5,86 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 41,99 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 9,55 грн. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.11.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.01.2021 розгляд справи ухвалено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надала. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 10.09.2019 між банком та відповідачем укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання №696650/220317 (далі - договір). Вказаний кредитний договір укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. На підставі п. 3.4.1. заяви про приєднання (далі - заява) відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», а також надано платіжну картку типу «Моя картка» та Пін-конверт до неї. Згідно з висновком-рішенням погодження надання (встановлення) кредиту від 20.10.2019 відповідачу надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок №\~ [NUMBER] та встановлено за погодженням позичальника на вказаний рахунок кредит у сумі 14700 грн. зі сплатою 38% річних. Строк кредитування відповідає строку дії платіжної картки позичальника з можливістю наступної пролонгації на строк дії випущеної нової платіжної картки за бажанням позичальника. Отже, підписанням Заяви на приєднання №696650/220317, яка є складовою договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підтверджується факт отримання відповідачем передбачених кредитним договором коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу станом на 04.09.2020 становить 6510,27 грн. та складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 6370 грн., заборгованості за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 29,90 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 52,97 грн., втрат від інфляції на суму простроченого кредиту в розмірі 5,86 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 41,99 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 9,55 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ощадбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Проте у заяві про приєднання №696650/220317 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, умови встановлення послуги за розрахунково-касове обслуговування. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за простроченим тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню, послугу за розрахунково-касове обслуговування. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім Заяви про приєднання, посилався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), складовою частиною якого є умови банківського рахунку, Кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей ДКБО розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), послуги за розрахунково-касове обслуговування та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки ДКБО міг неодноразово підлягати зміні. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретний запропонований відповідачу ДКБО, відсутність у заяві при приєднання домовленості сторін про розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту, а також про послугу за розрахунково-касове обслуговування, наданий банком ДКБО не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Так, оскільки ДКБО, не містить підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.09.2019 шляхом підписання заяви про приєднання. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та послуги за розрахунково-касове обслуговування. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ КБ «Ощадбанк» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми заборгованості за кредитним договором в частині суми основного боргу у розмірі 6370,00 грн., втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 5,86 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 41,99 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 9,55 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі наведеного,

Outcome: partial