Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Бердянська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Бердянської міської ради, в якому вказує, що Бердянською міською радою 31.03.2010р. прийнято рішення №17 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», п.п.5, 5.14 якого затверджено проект відведення земельних ділянок та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану по [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. На підставі зазначеного рішення 14.06.2010р. за [PERSON] проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500691 державного акту на право власності ЯК №913414 на зазначену земельну ділянку. [INFO]. [PERSON] помер, а після його смерті спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки прийняли відповідачі [PERSON] (1/4 частина) та [PERSON] (3/4 частин). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17.03.2014р. визнано незаконним та скасовано вказане рішення Бердянської міської ради, а також визнано недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку у зв'язку з грубими порушеннями діючого законодавства під час набуття відповідачем права власності на цю земельну ділянку. Тому прокуратура в інтересах позивача в своєму позові просить зобов'язати [PERSON] повернути 1/4 частину та [PERSON] 3/4 частин земельної ділянки площею 0,1 га, яка знаходиться по [ADDRESS], кадастровий номер 2310400000:08:006:0146, територіальній громаді в особі Бердянської міської ради. В судовому засіданні прокурор Рябий Р.Е. позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позові, просив позов задовольнити. Позивач - Бердянська міська рада надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без участі її представника, позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що вважає набуття своїм чоловіком [PERSON] спірної земельної ділянки законним, тому не можна відібрати у неї земельну ділянку, прийняту нею у вигляді спадщини на законних підставах. Просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання двічі не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши вказані пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що Бердянською міською радою 31.03.2010р. прийнято рішення №17 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», п.п.5, 5.14 якого затверджено проект відведення земельних ділянок та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану по [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. На підставі зазначеного рішення 14.06.2010р. за [PERSON] проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500691 державного акту на право власності ЯК №913414 на зазначену земельну ділянку. [INFO]. [PERSON] помер, а після його смерті спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки прийняли відповідачі [PERSON] (1/4 частина) та [PERSON] (3/4 частин). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17.03.2014р. визнано незаконним та скасовано вказане рішення Бердянської міської ради, а також визнано недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку у зв'язку з грубими порушеннями діючого законодавства під час набуття відповідачем права власності на цю земельну ділянку. Вказані факти підтверджені наданими документами, їх визнала і відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно отримане майно в натурі. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма ч.1 ст.216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання індикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК. Таким чином, позовні вимоги є законними і тому підлягають задоволенню. При цьому заперечення відповідача [PERSON] в судовому засіданні фактично стосуються попереднього рішення по спірній земельній ділянці, яке відповідачка вважає незаконним та несправедливим. За таких обставин, суд не може переглядати або аналізувати судове рішення, яке набрало законної сили, а лише враховує його при винесенні свого рішення, що і було зроблено судом. Проти вимог, висунутих в позові, що розглядається, відповідачка [PERSON] факти жодних заперечень не назвала. На підставі викладеного,

Outcome: approved