Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] право власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] в м. Києві, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина щодо спадкового майна, а саме земельних ділянок та домовладіння, що розташовані в с. Калинівка Макарівського району Київської області по [ADDRESS] та нежитлового приміщення [ADDRESS] в м. Києві. Наполягаючи на тому, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є позивач та третя особа [PERSON] (мати позивача), але остання написала заяву про відмову від спадщини на користь позивача, позивач зазначає, що має право на отримання відповідного свідоцтва. Проте, нотаріальна контора видала свідоцтва про право на спадщину за законом лише на житловий будинок і земельну ділянку в Макарівському районі Київської області в с. Калинівка. У видачі свідоцтва на нежилі приміщення в м. Києві по [ADDRESS] було відмовлено, оскільки відповідно до договорів купівлі-продажу від 28.12.2004 року нежиле приміщення загальною площею 191,60 кв.м та відповідно до договору купівлі-продажу від 19.10.2007 року нежиле приміщення загальною площею 59,90 кв.м за вищезазначеної адресою загальна площа приміщень складає 251,5 кв.м. Проте у зв`язку із переплануванням даних приміщень та об`єднання їх в одне без зміни первісного цільового призначення, будівельні роботи були проведені згідно з проектом, розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.05.2008 року №735 «Про дозвіл на розробку проекту та проведення будівельних робіт з перепланування нежилих приміщень № №114-115, 115-А». Після ж проведеного перепланування та знятих перегородок на вищезазначеній площі загальна площа приміщень збільшилася на 9,1 кв.м. Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.04.2010 року прийнято в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта - перепланованих та об`єднаних нежитлових приміщень та підписаний акт про прийняття в експлуатацію жилих та нежилих приміщень після перепланування та переобладнання від 09.03.2010 року загальною площею 260,6 кв.м, що підтверджується відповідно до даних технічного паспорту на приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок, виданий КМБТІ 30.01.2015 року. Посилаючись на норми спадкового права позивач зазначає, що він таким чином внаслідок формальності позбавлений можливості у спосіб передбачений законом саме через отримання свідоцтва про право на спадщину це майно придбати у власність, тому і звертається до суду (а.с.30-33) В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. В свою чергу, представник позивача зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності (а.с.122) Третя особа також подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зауважила, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.48) Відповідач направив на адрес суду також заяву, в якій зазначив, що Київська міська рада заперечує проти задоволення позову з мотивів необґрунтованості та безпідставності позовних вимог. Зазначив, що реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснює реєстраційна служба, відтак висловив своє нерозуміння того, чому Київська міська рада виступає відповідачем у справі. Акцентував увагу суду на тому, що відповідач не має повноважень щодо визнання права власності, що і виступило єдиною підставою заперечень відповідача проти позову (а.с.48-51) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.83) 15.11.2014 до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] звернулася [PERSON] на користь свого сина - позивача у справі (а.с.82) В цей же день заяву про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] подав його син - позивач у справі, в якій зазначив, що спадщину він приймає (а.с.8, 82 на звороті) 28.02.2015 нотаріусом видані позивачу наступні свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно щодо грошових коштів з нарахованими відсотками в ПАТ «Державний ощадний банк», житлового будинку [ADDRESS] Макарівського району Київської по вул. Київській, земельної ділянки площею 0,2500 га за адресою с. Калинівка Макарівського району Київської по [ADDRESS] (державний акт серії [NUMBER]) та земельної ділянки площею 0,0596 га за адресою с. Калинівка Макарівського району Київської по [ADDRESS] (державний акт [NUMBER]), земельної ділянки площею 3,7240 га за адресою Фастівська сільська рада Макарівського району Київської області (державний акт [NUMBER]), транспортного засобу марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER] (а.с.102-107) Згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Звєрковою Н.В., [PERSON] прийняв у власність нежилі приміщення загальною площею 191,6 кв.м, що становлять 3/100 частин від будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] Згідно реєстраційного посвідчення №000039 КМБТІ від 17.01.2005 нежилі приміщення загальною площею 191,6 кв.м, що становлять 3/100 частин від будинку [ADDRESS] на праві приватної власності були зареєстровані за [PERSON] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу (а.с.11, 67) Згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень в м. Києві по [ADDRESS] від 19.10.2007, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Матвеєвою О.В., Фонд приватизації комунального майна Солом`янського району м. Києва та [PERSON] перший продав, а другий придбав у власність нежилі приміщення (в літері А) №№1, 2, 3, ІІ (групи приміщень №115а загальною площею 59,90 кв.м) по [ADDRESS] в м. Києві (а.с.14-16, 75) Умовами даного договору було передбачено, що право власності на даний об`єкт приватизації переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного об`єкта приватизації та державної реєстрації цього договору. Згідно акту передачі №527 від 25 жовтня 2007 року зазначене нежиле приміщення площею 59,90 кв.м було передано покупцю шляхом викупу його (а.с.17, 80) Згідно реєстраційного посвідчення №035110 КМБТІ від 30.10.2007 нежилі приміщення №№1, 2, 3, ІІ (групи приміщень №115а загальною площею 59,90 кв.м) по [ADDRESS] в м. Києві зареєстровані на праві власності за [PERSON] на підставі вищезазначеного договору та акту (а.с.13, 74) Відповідно до розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.04.2010 №364 прийнято рішення про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - перепланованих та об`єднаних нежитлових приміщень №3 першого поверху житлового будинку [ADDRESS] в м. Києві [PERSON] (а.с.18, 68) Так, в розпорядженні зазначено, що група нежилих приміщень №№114-115, 115а першого поверху житлового будинку [ADDRESS] в м. Києві, які на праві власності належать [PERSON] на підставі вищезазначених договорів прийнято в експлуатацію після виконання будівельних робіт з перепланування та об`єднання в одне приміщення без зміни первісного цільового призначення. Загальна площа приміщень - 260,6 кв.м. Приміщенням присвоєно №115. Окремо зобов`язано [PERSON] звернутися до КПМБТІ для внесення відповідних змін до плану за поверхами даного об`єкту. Відповідно до технічного паспорту від 30.01.2015 група нежитлових приміщень [ADDRESS] в м. Києві має загальну площу 260,6 кв.м. Інвентаризаційна вартість складає 452 482,00 грн. (а.с.21, 70) Згідно листа завідувача Макарівської районної державної нотаріальної контори від 28.02.2015 №332/02-31 позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на нежиле приміщення №115 по [ADDRESS] в м. Києві загальною площею 260,6 кв.м не було відповідно перереєстровано. Також нотаріус зазначив, що при перевірці документів, що були надані нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що правовстановлюючий документ на групу даних приміщень саме в такій площі відсутній окрім вищезазначеного розпорядження районної адміністрації (а.с.23, 79) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів дослідженої в судовому засіданні спадкової справи єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] щодо його майна виступив його син - позивач у справі. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі ж відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи обставини успадкування вищезазначеного приміщення позивачем, проте через невнесення відповідних змін у реєстраційні документи ще спадкодавцем за час свого життя, особа, в даному випадку спадкоємець-позивач, позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені позивачем докази є в розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України належними та допустимими, та такими, які доводять правову позицію позивачу у справі, відтак позов підлягає задоволенню. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належним відповідачем у такій категорії справ є або інші спадкоємці, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак доводи відповідача суд до уваги не бере, також акцентує увагу на тому, що за викладених обставин позивач не порушує питання про зобов`язання саме відповідача зареєструвати певний об`єкт нерухомості. На підставі викладеного та

Outcome: approved