Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 122044,31 грн. та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору № б/н від 28.02.2010 року АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернула. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком, станом на 31.08.2019 року становить 628546,40 грн., яка складається з наступного: 7595,80 грн. - заборгованість за кредитом; 614501,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6449,37 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Позивач звертає увагу суду, що він на свій розсуд вимагає від боржника лише частину заборгованості в сумі 122044,31 грн., яка складається з наступного: 7595,80 грн. - заборгованість за кредитом ; 114448,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.02.2010 по 29.09.2017. Звертаючись до суду позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. У позовній заяві міститься клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи без його участі (а.с. 6 на звороті). Представником відповідача до суду надана заява до суду надана заява про розгляд справи у його відсутність. Додатково зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також представником позивача до суду надано клопотання про перенесення розгляду справи та надати додатковий час для надіслання відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, оскільки при повторному направленні знову було допущено помилку в адресі (а.с. 289). Суд вважає за можливе розглянути справу по суті, оскільки у заяві представника відповідача (а.с. 296) міститься повідомлення, що ними було отримано відповідь на відзив з додатками від позивача. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.02.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України). Відповідно до нього [PERSON] 28.02.2010 року отримала кредит у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 12). Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов`язок клієнта пред`явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування наслідків строку позовної давності (а.с. 60-61). Відтак, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що строк дії картки, виданої 28.02.2010 року - не сплинув, або що відповідачем була отримана нова картка, на яку були переоформлені всі зобов`язання, які раніше виникли. Оскільки позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості із відповідача поза межами строків позовної давності, а саме 03.10.2019 року (згідно штампу вхідної канцелярії суду), вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору задоволенню не підлягає. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed