Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В березні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, в якому просила постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 січня 1981 року відділом РАГСу Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис №113; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Вуйцик»; залишити за нею, [PERSON] спільно нажите майно в натурі, а саме: автомобіль HYNDAI MATRIX, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], житловий будинок загальною площею 100,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку загальною площею 0,0200 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]; покласти на неї обов'язок компенсувати [PERSON] його частку грошовими коштами в розмірі 190 910 грн.; судові витрати покласти на неї. В обґрунтування позову позивачка вказала, що 23 січня 1981 року відділом РАГСу Жовтневого району м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON], в якому вони фактично проживали до січня 2016 року. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя, оскільки за час спільного проживання вони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого та переконалися, що у них немає спільних інтересів. В наслідок чого між ними втрачені почуття поваги, зникла навіть елементарна необхідна пошана один до одного. З січня 2016 року їх подружні стосунки остаточно фактично припинилися. Неодноразові спроби до примирення не дали ніяких результатів. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. За час їх з відповідачем спільного подружнього життя було придбане майно, яке знаходиться у їх спільному володінні, а саме: автомобіль HYNDAI MATRIX, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; житловий будинок загальною площею 100,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка загальною площею 0,0200 га, розташована за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Загальна ринкова вартість спільного майна згідно експертної оцінки становить 381 820 грн. без урахування ПДВ. Домовленості щодо добровільного поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між нею та відповідачем не досягнуто. Вищезазначене майно зареєстровано на відповідача, але фактично було придбано лише на її кошти, оскільки саме вона весь час подружнього життя забезпечувала сім'ю усім належним та дбала про матеріальне забезпечення сім'ї, у зв'язку з чим вона має бажання залишити собі дане майно, а відповідачу сплатити грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості спільного нажитого майна, що згідно ринкової вартості встановленої експертизою становить: 381 820 грн. / 2 = 190 910 грн. Тому, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 23 січня 1981 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9), від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Сторони разом не проживають з січня 2016 року, з цього часу шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними більше не існує близьких відносин. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про розірванню шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Під час шлюбу подружжям було придбане майно: -автомобіль Hyndai Matrix, 2007 року випуску, VIN-[NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER] (ринкова вартість якого згідно висновку експертної оцінки становить 140 194,00 грн. без урахування ПДВ); -житловий будинок загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (ринкова вартість якого згідно висновку експертної оцінки становить 120 813,00 грн. без урахування ПДВ); -земельну ділянку загальною площею 0,200 га, кадастровий номер [NUMBER] призначену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] (ринкова вартість якої згідно висновку експертної оцінки становить 18 503,00 грн. без урахування ПДВ); -земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] (ринкова вартість якої згідно висновку експертної оцінки становить 102 310,00 грн. без урахування ПДВ). Спірне майно було зареєстроване на ім'я [PERSON], що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 грудня 2014 року (а.с.34, 35), Витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» від 03 серпня 2012 року (а.с.40) та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.68). Угоди про добровільний поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжям не досягнуто, тому [PERSON] звернулася до суду з позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, згідно якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 своєї Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором. Вищезазначене спільне майно подружжя зареєстровано на відповідача.Загальна ринкова вартість спільного майна згідно експертної оцінки становить 381 820 грн. без урахування ПДВ. Позивачка скориставшись своїм правом на сплату грошової компенсації, сплатила [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості спільного нажитого майна, що згідно ринкової вартості встановленої експертизою становить 190 910 грн., що підтверджується копією розписки про отримання грошових коштів [PERSON] від 14.04.2016 року. Згідно із ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 213 ЦПК України). За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та вважає за необхідне шлюб зареєстрований 23 січня 1981 року Відділом РАГС Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис № 113, між [PERSON] та [PERSON], які неповнолітніх дітей від шлюбу не мають - вважати розірваним, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] та [PERSON] - не змінюються, та визнати за [PERSON] право власності на спільно нажите майно подружжя, а саме: автомобіль Hyndai Matrix, 2007 року випуску, VIN-[NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER]; житловий будинок загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м. за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку загальною площею 0,200 га, кадастровий номер [NUMBER] призначену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судові витрати відносяться за рахунок позивачки відповідно до її заяви.

Outcome: approved