Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи - [PERSON] про визнання рішення незаконним та оскарження державного акту на право власності на землю. В своїй заяві позивач зазначив, що На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 07.09.2009 року, йому належить на праві власності 47/100 часток житлового будинку № 25/73, по вул. Леваневців, (стара назва «вул. Спортивна») у м. Миколаєві. Інша частина житлового будинку належить на праві власності [PERSON]. Тобто, житловий будинок належить їм на праві спільної часткової власності. Власниками сусіднього житлового будинку № 51/1 по вул. Леваневців, у м. Миколаєві, є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], самовільно захопили земельну ділянку площею 789 кв.м., навколо виділеної у його користування земельної ділянки № 25/73 по вул. Леваневців, а також єдиний підїзд до його земельної ділянки та приналежного йому на праві власності житлового будинку. Крім того самовільна була зайнята земельна ділянка на якій розташовані приналежні йому на праві власності господарські будівлі та споруди. Самовільно захоплену земельну ділянку родина [PERSON] огородила огорожею, позбавивши його проїзду до житлового будинку та земельної ділянки, а також доступу до частини приналежних йому на праві власності господарських будівель та споруд. У 2015 році позивачц стало відомо, що рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2009 року № 35/44, відповідачам ([PERSON]) було надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 789 кв.м. для обслуговування житлового будинку № 51/1 по вул. Леваневців, у м. Миколаєві. У порушення вимог зазначених норм матеріального права, з позивачем, як з користувачем суміжної земельної ділянки, не було погоджено меж при передачі відповідачам у власність земельної ділянки по вул. Леваневців, 51/1. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені у заяві. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, у їх задоволені просили відмовити за безпідставністю, при цьому зазначивши, що позивачем конкретно не визначено. Представник Миколаївської міської ради та [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходе до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 07.09.2009 року, позивачу належить на праві власності 47/100 часток житлового будинку № 25/73, по вул. Леваневців, у м. Миколаєві. Інша частина житлового будинку належить на праві власності [PERSON]. Відповідачі є власниками сусіднього житлового будинку № 51/1 по вул. Леваневців, у м. Миколаєві, є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Миколаївської міської ради від року № 35/44, відповідачам було надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 789 кв.м. для обслуговування житлового будинку № 51/1 по вул. Леваневців, у м. Миколаєві. Пунктом 1 рішення Миколаївської міської ради № 42/63 від 18.12.2009 року, було затверджено проект землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність відповідачам земельної ділянки площею 789 кв.м., за рахунок земель міста, не наданих у власність або користування, з віднесенням їх до земель житлової забудови, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд по вул. Леваневців, 51/1. Пунктом 1.2 рішення Миколаївської міської ради № 42/63 від 18.12.2009 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 789 кв.м., для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд по вул. Леваневців, 51/1. На підставі зазначеного рішення, відповідачам було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 789 кв.м., по вул. Леваневців, 51/1 у м. Миколаєві. В силу ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно матеріалів справи спірна земельна ділянка розташована на території Миколаївської міської ради, до компетенції якої відповідно до ст. 12 ЗК України належить вирішення питання про передачу її у власність громадян. Частинами 1, 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, або в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Таким чином, передача у власність спірної земельної ділянки громадянам є виключною компетенцією Миколаївської міської ради, яка відбувається на підставі заяви зацікавленого громадянина. Судом було встановлено, що між сторонами виникли конфліктні ситуації з приводу користування суміжними земельними ділянками. Відповідно до положень ст..198 ЗК України, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів порушення меж його земельної ділянки зі сторони [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], внаслідок чого було обмежено або порушено його права. Сама по собі відсутність погодження меж земельної ділянки при отримані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спірного державного акту (який є лише правовстановлюючим документом) не свідчить про безспірність порушення прав [PERSON] і не може бути визнана підставою для визнання цього акту недійсним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявлені [PERSON] необґрунтовані та у їх задоволені слід відмовити.

Outcome: dismissed