Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON] в своїх та в інтересах неповнолітніх дітей звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить припинити її право власності на 25 частини квартири [ADDRESS] та визнати за нею та дітьми право власності на цю частину вказаної квартири з виплатою компенсації відповідачці її частки відповідно до реальної ринкової вартості. У судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, пояснивши, що згодна на виплату компенсації відповідачу у розмірі 104 328,4 грн. за належну їй частку у спірній квартирі, згідно висновку експерта, а також половину вартості проведення експертизи . В обґрунтування позовних вимог посилалися на неможливість спільного проживання з відповідачкою в одній квартирі внаслідок неприязнених відносин, тим більше, що остання має інше постійне місце проживання, а також на неможливість виділення у користування відповідачці кімнати, яка б відповідала її частці житлової площі. Відповідачка в судовому засіданні визнала викладені в позові обставини, не заперечувала проти позовних вимог, підтвердила отримання компенсації дійсної ринкової вартості її частки квартири , про що надала відповідну розписку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2013 року після смерті [PERSON] , а саме: матері померлого [PERSON] - 25 частки, дружині [PERSON]., дітям [PERSON] та [PERSON] - по 15 частки кожному . Позивачка з дітьми проживає та зареєстрована за адресою спірної квартири , відповідачка проживає в [ADDRESS] Як вбачається із технічного паспорту, висновку № 120-143 від 16 грудня 2013 року судової будівельно-технічної експертизи, спірна квартира є двокімнатною, має загальну площу 45,4 кв. м., житлову площу 27,7 кв.м., має житлові кімнати площею 16,7 кв.м. та 11,0 кв.м. Виділити 25 частини квартири в складі житлових та підсобних приміщень з організацією самостійного входу технічно неможливо. Тому суд вважає встановленим, що квартира не може бути реально розділена з виділом кожному із співвласників належної йому долі. Ринкова вартість квартири на час складання висновку експерта складала 259 621 грн. Згідно розписки [PERSON] від 05 лютого 2014 року, вона отримаала від [PERSON] 10 328 грн. 40 коп. в рахунок вартості належних їй 25 часток квартири. Після отримання зазначенипх коштів відповідачка та її представник в судовому засіданні визнали позов в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України, право на частку у спільному майні може бути припинена якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною, 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдає істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Зі змісту вказаної норми вбачається, що для припинення права власності на частку в спільному майні необхідна сукупність всіх умов, суттєвим обмеженням, примусового припинення права власності на частку у спільному майні є передбачена п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України умова - воно не повинно завдати шкоди співвласникові та членам його сімї. Враховуючи згоду відповідачки з заявленими позовними вимогами, повне отримання нею компенсації за належну частку, наявність умов для припинення права власності відповідача на частину квартири , можна зробити висновок, що є підстави для задоволення позову та визнання права власності за позивачкою та її дітьми як співвласниками квартири на 25 частки у рівних частках за кожним, що дорівнює по 215 частки . Таким чином, у згідно зі ст. ст. 360, 365 ЦК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. У відповідність зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову, вартість експертизи відшкодована відповідачці пропорційно до задоволених вимог у сумі 480 грн.

Outcome: approved