Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначено, що 02.08.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 32535,25 грн., що складається з: 16498,51 грн. заборгованість за кредитом; 6867,06 грн. заборгованість по процентам за простроченим тілом кредиту; 0,0 грн. відсотки за користування кредитом; 7144,19 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1525,49 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду належним чином оформлене клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не надала, суд при вирішенні спору виходить з наданих позивачем доказів, які містяться у матеріалах справи та приходить до наступному висновку. Згідно ч. 1\~ ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір з надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви б.н. від 02.08.2013, що містить у собі анкетні данні позичальниці; Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які визначають порядок користування банківською картою, строк дії договору, відповідальність сторін за порушення договору; а також Тарифів банку, якими визначено процентну ставку за користування кредитом, порядок і строки внесення щомісячних платежів, розміри пені. В нижній частині Анкети-заяви міститься текст про згоду клієнта з тим, що дана анкета, а також Умови і Тарифи, розміщені на офіційному сайті банку, складають між сторонами єдиний договір про надання банківських послуг, а також про те, що клієнт ознайомлений з даними Умовами і Тарифами. Вказані документи існують у таких формах: бланк Анкети-заяви складений у друкованій формі і заповнений ручкою, анкета підписана відповідачем; Умови та правила надання банківських послуг містяться на сайті банку в електронній формі за Веб-адресою: https://privatbank.ua/terms/, надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору; Тарифи банку надані суду у друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису клієнта. За приписом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Великою Палатою Верховного Суду 03.07.2019 винесено постанову у цивільній справі №342/180/17 та викладено висновок про те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи [PERSON] не можуть вважатися складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. У такому разі, банк не має права на стягнення відсотків, штрафів та інших сум, нарахування яких передбачено Умовами і Тарифами, однак фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) мають бути повернуті позикодавцеві. Натомість, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, відзиву не надіслала, то суд не може встановити її позицію щодо визнання чи невизнання Умов і Тарифів, а тому при винесенні рішення виходить із наданих позивачем доказів. Так, своїм підписом позичальниця підтвердила, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов`язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Тарифами банку встановлено розмір процентної ставки за користування кредитом, порядок внесення платежів на його погашення, розмір пені. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушила умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 24.09.2019 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 32535,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1\~ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.\~\~ Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються із заборгованості по тілу кредиту, заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також заборгованості за пенею. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов`язань, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості. Враховуючи, що в порядку ч.2\~ст.549 ЦК України\~штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов`язання за договором у розмірі 1525,49 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2\~ст. 549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1921 гривня.

Outcome: partial