Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 40 396, 58 грн. за кредитним договором б/н від 24.03.2017 та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 24.03.2017 року відповідач отримав кредит у розмірі 20 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.01.2019 року має заборгованість 40\~396, 58 гривень, яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Також просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду 23.04.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, відповідно до ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 24.03.2017 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Відповідача щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Згідно зі ст.\~ 629\~ ЦК\~ України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статей 526, 527, 530\~ ЦК\~ України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.01.2019 року має заборгованість 40\~396, 58 грн., яка складається з наступного: 14\~084, 58 грн. тіло кредиту; 13 051, 72 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10 860, 44 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. (фіксована частина) та 1899, 84 грн. (процентна складова). З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитом в розмірі: 14\~084, 58 грн. тіло кредиту; 13 051, 72 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом - підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Банком нарахована пеня накопичувальним підсумком в загальній сумі 10 860, 44 грн. Статтею 258\~ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені. Оскільки АТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 06.02.2019 пеня підлягає стягненню з відповідача за один рік з 13.01.2018 по 13.01.2019 року, тобто 1000,00 грн. Що стосується вимог в частині стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Саме така правова позиція містилася в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Оскільки вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафів 500,\~00\~грн.\~(фіксована\~частина)\~та 1899,\~84\~грн.\~(процентна\~складова)не ґрунтуються на законі, тому задоволенню не підлягають. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 28 136, 30 грн., яка складається з: 14\~084, 58 грн. тіло кредиту; 13 051, 72 грн. відсотки за користування кредитом; 1000,00 грн. пеня за прострочене зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею \~1054\~ ЦК\~ України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921, 00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial