Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 20 грудня 2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. АТ КБ Приватбанк зазначає, що виконав свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15 грудня 2020 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі 10390,25 грн., з яких заборгованість за кредитом 7382,61 грн., заборгованість за відсотками за користування кредиту 3007,64 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 2270,00 грн. сплаченого судового збору. Позивач АТ КБ «Приватбанк» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволеня позову/а.с.79/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 грудня 2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом /а.с.12-41/. Проте зобов`язання за вказаним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом 15 грудня 2020 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі 10390,25 грн., з яких заборгованість за кредитом 7382,61 грн., заборгованість за відсотками за користування кредиту 3007,64 грн./а.с.10-15/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що 20.12.2013 року на підставі кредитного договору [PERSON] отримала від АТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язувався щомісяця виконувати свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобов`язання не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 10390 грн. 25 коп., що і дає підстави для задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved