Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

В березні 2021 року ТзОВ « Житлокомцентр» звернулось до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.10.2015 по 28.02.2021 в сумі 15406,15, індексу інфляції - 3022,30 гривень, 3% річних - 1099,34 гривни. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «Житлокомцентр» визначено виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, який надає житловим будинкам з 01.04.2013 року по теперішній час. Відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з жовтні 2015 року відповідачі нараховані суми на використані послуги не сплачують, тому виникла заборгованість, яку вони в добровільному порядку не погасили, договору на реструктуризацію не укладали. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати, сплачений при подачі позову до суду, судовий збір. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 07 травня 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи та надано відповідачам строк для надання відзиву (заперечень). Представник позивача ТОВ « Житлокомцентр» Зарівна С.В. надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином, від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів, за відсутності відповідачів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Судом встановлено, що ТОВ «Житлокомцентр» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради міста Кривого Рогу, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить, по акту приймання передачі передано, будинок [ADDRESS] . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року - безстроково. Боржник [PERSON] зареєстрований та є власником [ADDRESS] , відповідач [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] , і є співвласником квартири в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, в зв`язку з відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та споживачами послуг наданих багатоквартирному будинку. ТОВ «Житлокомцентр» нараховував щомісяця з 01.10.2015 року по 28.02.2021 року відповідачам плату за надані послуги з управління та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] , а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку, та інших послуг, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , та передбачених Рішенням Криворізької міської ради №415 від 14.12.2011 року , Рішенням Криворізької міської Ради № 181 від 12.04.2017 року. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу виданий судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги утримання будинків і споруд та при будинкових територій за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року за заявою [PERSON] судовий наказ скасовано. Статтею 322 ЦК України встановлено: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі. За змістом статті 68 Житлового кодексу України члени сім`ї власника житлового будинку чи квартири, які проживають разом з ним у будинку чи квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування. Статтею 160 Житлового кодексу України визначено: члени сім`ї наймача, які проживають у будинку чи квартирі, що належать громадянинові на праві власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язанням. Відповідно до статті 66 ЖК України закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». За правилами статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, оплата житло-комунальних послуг проводиться споживачем у строки встановлені договором або законом. Згідно із статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Приписами статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, зазначено, що послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься до житлової послуги, в розумінні ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року послуга з управління багатоквартирним будинком, до якої входить послуга з утримання будинку є житловою послугою. Враховуючи, що між позивачем та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами по справі регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та нормами Цивільного, Житлового кодексів України. Відповідно до чинного законодавства відповідачі повинні щомісячно сплачувати за послуги з управління та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а також комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, та у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року. Згідно із наданим позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, заборгованість станом на 01 березня 2021 року становить 15 406,15 гривень. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином з відповідачів підлягають стягненню в солідарному порядку: заборгованість по оплаті у розмірі: за послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 15406,15 грн., сума індексу інфляції 3022,30 грн., 3 % річних 1099,34 грн., всього 19527 гривень 79 копійок. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за доцільне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 22270,00 грн., тобто по 1135,00 грн. з кожного.

Outcome: approved