Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» пред'явило до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON], яким просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 22 червня 2011 року у розмірі 116926,38 гривень та судові витрати у розмірі 1762 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 22 червня 2011 року підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 31 травня 2018 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 116926,38 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6172,98 гривень, заборгованості за відсотками за період з 22 червня 2011 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 110753,40 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2018 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. В установлені судом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, 04 жовтня 2018 року надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 22 червня 2011 року в ПАТ КБ «ПриватБанк» він отримав кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом 1000 гривень, якою користувався до 04 січня 2014 року шляхом зняття готівки в банкоматах ПАТ КБ «ПриватБанк» та розрахунках в магазинах. На виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] погашав усі необхідні суми. Починаючи з 04 січня 2014 року відповідач кредитною картою не користувався, не здійснюючи за допомогою карти жодного платежу та розрахунку. Отже, відповідач вважає, що строк позовної давності в даному випадку сплив, що є підставою для відмови в задоволенні позову у повному обсязі. Також [PERSON] зазначив, що оскільки договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування, право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, а відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов'язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Враховуючи викладене, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказані обставини унеможливлюють визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. Позивач звернувся до суду 02 серпня 2018 року, тобто після спливу строку позовної давності, оскільки останній платіж за кредитним договором було здійснено 04 січня 2014 року, тобто строк позовної давності сплив 04 січня 2017 року щодо суми тіла кредиту і щодо відсотків. 28 листопада 2018 року від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до суду надійшла відповідь на вищевказаний відзив відповідача, в якому представник позивача зазначила, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 22 червня 2011 року підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо строку позовної давності представник позивача зазначила, що виданий відповідачу кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануітет, тощо. По вказаному в позові кредитному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14 та 18 червня 2014 року у справі №6-61цс14. Відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, в даному випадку - до липня 2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом 30 липня 2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим, обставини на які посилається відповідач не відповідають дійсності, позивачем при звернення до суду дотримано строк позовної давності. З приводу строків позовної давності по пені представник позивача зазначила, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Як вбачається зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду», Умов та правил надання банківських послуг, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 22 червня 2011 року, за умовами якого банк надає відповідачу кредит у розмірі 8000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк»,

Outcome: partial