Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про витребування із її незаконного володіння на користь [PERSON] наступного нерухомого майна: -земельна ділянка площею 0,0346га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2452, розташована за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1701120051227 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 146438957, сформованого 22 листопада 2018 року державним реєстратором Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Марущенко О.О.; -земельна ділянка площею 0,301га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2453, розташована за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1701185651227 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 146449483, сформованого 22 листопада 2018 року державним реєстратором Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Марущенко О.О.; -земельна ділянка площею 0,0346га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2454, розташована за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1701144051227 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 146442807, сформованого 22 листопада 2018 року державним реєстратором Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Марущенко О.О. На обґрунтування свого позову [PERSON] посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,099 га за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року, виданий на підставі Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154. При цьому у березні 2019 року з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що право приватної власності на приналежну їй земельну ділянку було на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537, виданого Крижанівською сільською Радою народних депутатів від 05 грудня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1697 зареєстровано за [PERSON] (присвоєний кадастровий номер земельної ділянки: 5122783200:01:002:2377). У подальшому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 309 у [PERSON] спірна земельна ділянка була придбана [PERSON] . Право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку із кадастровим номером: 5122783200:01:002:2377 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 120273749, сформованого 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом ЛРНО Одеської області Орзіх Ю.Г. У подальшому [PERSON] спірну земельну ділянку було поділено на три окремі земельні ділянки із присвоєнням їм окремих адрес (зазначені вище). У подальшому даним трьом знову утвореним земельним ділянкам були присвоєні Відділом у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області окремі кадастрові номери та право власності [PERSON] на дані земельні ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Усі вищезазначені дії за правовою позицією [PERSON] призвели до порушення її прав, як власника спірної земельної ділянки та згідно ст.ст. 321, 330, 387, 388, 391 Цивільного кодексу України вона має право на витребування на свою користь даного нерухомого майна із незаконного володіння [PERSON] РУХ СПРАВИ 16 березня 2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю ухвалою прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив на її підставі провадження. 19 березня 2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю ухвалою задовольнив клопотання [PERSON] про витребування доказів та витребував докази у Відділі надання адміністративних послуг Ширяївської районної державної адміністрації та приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. 19 березня 2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю ухвалою задовольнив клопотання [PERSON] про забезпечення позову та наклав арешт на приналежні на праві приватної власності [PERSON] земельну ділянку площею 0,0346га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2452; земельну ділянку площею 0,301га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2453; земельну ділянку площею 0,0346га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2454 та заборонив суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/ або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вищезазначених об`єктів нерухомого майна. 16 грудня 2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю ухвалою задовольнив клопотання [PERSON] про витребування доказів та повторно витребував докази у Відділі надання адміністративних послуг Ширяївської районної державної адміністрації та приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. 11 березня 2020 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю ухвалою задовольнив клопотання [PERSON] та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Також 11 березня 2020 року своїми ухвалами Комінтернівський районний суд Одеської області відмовив у задоволенні клопотань [PERSON] про витребування додаткових доказів по справі та [PERSON] про скасування арештів приналежних їй земельних ділянок через їх безпідставність. В період березень 2020 року березень 2021 року судові засідання у справі Комінтернівським районним судом Одеської області не проводилися у зв`язку із апеляційним оскарженням [PERSON] ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року про відмову щодо скасування арештів земельних ділянок та карантинних заходів, що здійснювалися на території Лиманського району Одеської області. 10 березня 2021 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю ухвалою прийняв до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] (додана вимога про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537, виданого Крижанівською сільською Радою народних депутатів від 05 грудня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1697) та залучив до участі у справі у якості співвідповідачів [PERSON] та Крижанівську сільську раду Лиманського району Одеської області та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. 10 березня 2021 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю ухвалою закрив підготовче провадження у справі та призначив її до розгляду по суті. 08 квітня 2021 року Комінтернівський районний суд Одеської області своєю Ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Щукіна О.С. про залишення позовної заяви без розгляду через її безпідставність. У судове засідання у справі № 504/917/19, призначене на 14 вересня 2021 року: Позивач [PERSON] та її представник адвокат Недяк А.В. в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. З`явився представник відповідача [PERSON] адвокат Щукін О.С., який просив відмовити у задоволенні уточненої позовної заяви [PERSON] повністю з підстав викладених раніше у поданому до Комінтернівського районного суду Одеської області відзиві на позовну заяву [PERSON] , пояснень на уточнені позовні вимоги [PERSON] та клопотання про застосування строку позовної давності до уточнених позовних вимог [PERSON] . З`явився представник відповідача [PERSON] адвокат Племиченко Г.В., який просив відмовити у задоволенні уточненої позовної заяви [PERSON] повністю з підстав викладених у раніше поданих до Комінтернівського районного суду Одеської області поясненнях на позовну заяву [PERSON] . Представники Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки Комінтернівський районний суд Одеської області не повідомили. Згідно раніше наданого Відзиву на уточнену позовну заяву [PERSON] Крижанівська сільська рада Лиманського району Одеської області просила відмовити [PERSON] у задоволенні уточненого позову повністю з підстав, викладених у Відзиві на уточнену позовну заяву [PERSON] . Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки Комінтернівський районний суд Одеської області не повідомили. При таких обставинах рішення Комінтернівського районного суду Одеської області (надалі також «суд») ухвалюється у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. 06 листопада 1996 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року, виданий на підставі Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154. Згідно копії першого примірника вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю, що міститься у матеріалах справи (оригінал зберігається у [PERSON] та був оглянути судом у судовому засіданні 05 травня 2021 року) його видано на земельну ділянку площею 0,099 га за адресою (дослівно): [ADDRESS] . При цьому слова « [ADDRESS] » в адресі земельної ділянки зроблена написом від руки, засвідченим невстановленою особою. Згідно копії другого примірника вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю, долученого [PERSON] до уточненої позовної заяви після витребування у Відділі у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області його видано на земельну ділянку площею 0,099 га за адресою (дослівно): село Ліски. Згідно долученої [PERSON] до уточненої позовної заяви копії Архівного витягу з Протоколу № 10 засідання Крижанівської сільської Ради народних депутатів ХХІІ скликання 16 листопада 1995 року, складеного Архівним відділом Лиманської районної державної адміністрації Одеської області даним рішенням Крижанівською сільською Радою народних депутатів було дозволено (дослівно) «розпочати приватизацію земельних ділянок у районі села Ліски громадянам, яким виділили земельні ділянки під індивідуальну забудову; приватизувати земельні ділянки громадянам, яким виділені земельні ділянки під індивідуальну забудову, у тому числі [PERSON] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ». Інших рішень щодо земельної ділянки [PERSON] з боку Крижанівської сільської Ради народних депутатів та її правонаступників не приймалось, що підтверджується долученою [PERSON] до уточненої позовної заяви копією Листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 30 березня 2020 року № 02-12/474 та не заперечувалося [PERSON] та її представниками у судових засіданнях. Згідно долученої [PERSON] до уточненої позовної заяви копії Листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 30 березня 2020 року № 02-12/474 технічна документація із землеустрою на вищезазначену земельну ділянку [PERSON] є відсутньою. Також є відсутніми запис у книгах записів державних актів на право приватної власності про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року, виданого на підставі Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ щодо земельної ділянки [PERSON] . Вищезазначені обставини також підтверджуються, долученою [PERSON] до відзиву на позовну заяву [PERSON] копією листа Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17 січня 2020 року № 29-15-0.22010/110-20 де також зазначається про відсутність у Відділі у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області будь-якої технічної документації на земельну ділянку [PERSON] та запису про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року, виданого на підставі Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ щодо земельної ділянки [PERSON] . Інших доказів на підтвердження державної реєстрації за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку у порядках, діючих у відповідних календарних періодах з боку [PERSON] не надано. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна від 04 лютого 2020 року № 198808917, долученою [PERSON] до відзиву на позовну заяву [PERSON] є відсутньою державна реєстрація за [PERSON] права власності на які-небудь об`єкти нерухомого майна. Також відсутність державної реєстрації за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку не заперечувалася [PERSON] та її представниками у судових засіданнях. Згідно витребуваної у приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. копії Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537, виданий Крижанівською сільською Радою народних депутатів від 05 грудня 2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1697 05 грудня 2002 року [PERSON] на підставі рішення 8 сесії ХХІІІ скликання Крижанівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 09 вересня 1999 року № 117 отримав у власність земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою (дослівно): [ADDRESS] . Згідно витребуваної у приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. копії Архівного витягу Архівного відділу Лиманської районної державної адміністрації від 19 березня 2018 року № 201 рішенням 8 сесії ХХІІІ скликання Крижанівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 09 вересня 1999 року № 117 [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою (дослівно): [ADDRESS] Згідно долученої [PERSON] до уточненої позовної заяви копії Листа Архівного відділу Лиманської районної державної адміністрації від 25 березня 2020 року № 01/51 у рішенні 8 сесії ХХІІІ скликання Крижанівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 09 вересня 1999 року № 117 відомостей про передачу яких-небудь земельних ділянок громадянину [PERSON] не зазначено. Згідно долученої [PERSON] до відзиву на позовну заяву [PERSON] копії Договору купівлі-продажу, посвідченого 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 309 11 квітня 2018 року [PERSON] придбала у [PERSON] вищезазначену земельну ділянку площею 0,0993 га, що розташована за адресою (дослівно): [ADDRESS] (присвоєний кадастровий номер: 5122783200:01:002:2377). Згідно долученої [PERSON] до відзиву на позовну заяву [PERSON] копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 120273749, сформованого 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г 11 квітня 2018 року право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку площею 0,0993 га, що розташована за адресою (дослівно): [ADDRESS] (присвоєний кадастровий номер: 5122783200:01:002:2377) було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно долучених [PERSON] до відзиву на позовну заяву [PERSON] . Плану поділу земельної ділянки, складеного ПП «ВКК «АЛЬЯНС ПЛЮС» та Рішення Виконавчого комітету Крижанівської сільської ради від 15 травня 2018 року № 121 15 травня 2018 року [PERSON] земельну ділянку площею 0,0993 га; кадастровий номер земельної ділянки: 5122783200:01:002:2377 що розташована за адресою: [ADDRESS] згідно було поділено на три окремі земельні ділянки із присвоєнням їм окремих адрес: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] відповідно. Згідно долучених [PERSON] до відзиву на позовну заяву [PERSON] копій Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 146438957, сформованого 22 листопада 2018 року державним реєстратором Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Марущенко О.О.; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 146449483, сформованого 22 листопада 2018 року державним реєстратором Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Марущенко О.О.; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності № 146442807, сформованого 22 листопада 2018 року державним реєстратором Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Марущенко О.О. 22 листопада 2018 року даним трьом знову утвореним земельним ділянкам були присвоєні Відділом у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області окремі кадастрові номери та право власності [PERSON] на дані земельні ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином згідно до зазначених вище документів [PERSON] на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка площею 0,0346га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2452, розташована за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1701120051227; земельна ділянка площею 0,301га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2453, розташована за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1701185651227; земельна ділянка площею 0,0346га, кадастровий номер 5122783200:01:002:2454, розташована за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1701144051227. Згідно долученої [PERSON] до відзиву на позовну заяву [PERSON] . Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна від 30 грудня 2019 року № 195424485 на вищезазначених земельних ділянках [PERSON] побудовані, введені в експлуатацію та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна два житлових будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: на земельній ділянці кадастровий номер 5122783200:01:002:2453 побудовано житловий будинок загальною площею 89,80 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2001045451227; на земельній ділянці кадастровий номер 5122783200:01:002:2454 побудовано житловий будинок загальною площею 88,90 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2000979951227. Згідно долученої [PERSON] до уточненої позовної заяви копії Витягу з рішення Виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 29 листопада 2018 року № 309 земельній ділянці, щодо якої [PERSON] , виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року, виданий на підставі Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154 надана наступна адреса (дослівно): [ADDRESS] . Згідно долученої [PERSON] до уточненої позовної заяви копії Листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 30 березня 2020 року № 02-12/474 [PERSON] сплачувала земельний податок за земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Згідно долученої [PERSON] до уточненої позовної заяви копії Листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 30 березня 2020 року № 02-12/474 [PERSON] не сплачував земельний податок за земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст.\~11\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається, здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.\~125\~Земельного кодексу\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Стаття 79\~Земельного кодексу\~України визначає, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з встановленими межами, певним місцем розташування, визначеними щодо неї правами. Як встановлено приписами ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно із ст. 1 Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр»\~від 07\~липня 2011\~року N\~3613-VI державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно досліджених судом доказів встановлено, що позивачем [PERSON] не надані належні та допустимі докази на підтвердження наявності у неї права власності або інших прав на земельну ділянку площею 0,099 га за адресою: [ADDRESS] , щодо якої 06 листопада 1996 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року на підставі Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154 (надалі також «спірна земельна ділянка») та тотожність даної земельної ділянки із земельною ділянкою площею 0,0993 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (присвоєний кадастровий номер: 5122783200:01:002:2377), що була придбана відповідачем [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 309 (надалі також «земельна ділянка, що була придбана [PERSON] у [PERSON] »). При цьому суд виходить з наступного: Перший (зберігається у позивача [PERSON] ) та другий (зберігається у Відділі у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області) примірники Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року, виданий на підставі Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154 (надалі «Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року») містять різні адреси спірної земельної ділянки ( [ADDRESS] та с. Ліски відповідно), що не дозволяє взагалі встановити адміністративно-територіальну одиницю на території якої розташована спірна земельна ділянка та точну адресу (місцезнаходження) спірної земельної ділянки та відповідно тотожність спірної земельної ділянки із земельною ділянкою, що була придбана [PERSON] у [PERSON] . Також суд зазначає, що перший примірник Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року має у графі «земельна ділянка розташована на території» напис від руки «прописом [ADDRESS] » поставленим невстановленою особою. Суд зазначає, що згідно п.п. 2.4. п. 2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затверджених Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року N 28 При заповненні бланків державних актів на право власності на землю, постійного користування землею і договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) всі записи мають бути зроблені чітко і акуратно, помарки і виправлення не допускаються. Таким чином перший примірник Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року взагалі не є належним правовстановлюючим документом на підтвердження наявності у [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку. У другому примірнику Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року зазначена адреса с. Ліски, що також не дозволяє ідентифікувати дану земельну ділянку, як тотожну земельній ділянці, що була придбана [PERSON] у [PERSON] . Відсутнє Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів про надання у власність позивачеві [PERSON] спірної земельної ділянки. Рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ суд розглядає тільки як початковий етап приватизації спірної земельної ділянки, а саме лише надання згоди позивачеві [PERSON] на розробку технічної документації на спірну земельну ділянку. Згідно ч. 3 ст. 17 Земельного кодексу України (прийнятий 18 грудня 1990 року в редакції, що діяла на дату здійснення дії (прийняття рішення) відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Системний аналіз вищезазначених приписів Земельного кодексу України (прийнятий 18 грудня 1990 року в редакції, що діяла на дату здійснення дії (прийняття рішення) свідчить про те, що процедура приватизації [PERSON] спірної земельної ділянки мала після набрання чинності Рішенням Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 16 листопада 1995 року № 71/11-ХХІІ пройти наступні стадії - розробка технічної документації на спірну земельну ділянку, її затвердження з боку Крижанівської сільської Ради народних депутатів та прийняття Крижанівською сільською Радою народних депутатів окремого рішення про надання у власність позивачеві [PERSON] спірної земельної ділянки. Відсутня будь-яка технічна документація на підставі якої позивачеві [PERSON] видавався Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року. При цьому згідно п. 3 Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року N 10 земельні ділянки передаються безплатно у приватну власність на підставі матеріалів, що підтверджують їх розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо), і заяв громадян. Точний перелік такої документації зазначений у п. 1.10. п. 1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затверджених Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року N 28 Відсутня реєстрація Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року в відповідних Книгах записів державних актів на право приватної власності на землю. При цьому згідно ст. 22 Земельного кодексу України (прийнятий 18 грудня 1990 року в редакції, що діяла на дату здійснення дії (прийняття рішення) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Суд також зазначає, що дію ст. 23 Земельного кодексу України (прийнятий 18 грудня 1990 року в редакції, що діяла на дату здійснення дії (прийняття рішення) зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року N 15-92. Проте в порушення п. 3 Декрету Кабінету Міністрів України « Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року N 15-92 згідно з яким право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю є відсутніми будь-які записи у земельно-кадастрових документах щодо приналежності спірної земельної ділянки [PERSON] , що унеможливлює отримання судом висновку про дійсну наявність правових підстав для видачі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року. Відсутня будь-яка технічна документація щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі якої видавався Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 089173 від 05 листопада 1996 року. При цьому згідно ст. 22 Земельного кодексу України (прийнятий 18 грудня 1990 року в редакції, що діяла на дату здійснення дії (прийняття рішення) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Також п. 5 Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року N 10 громадяни одержують Державний акт на право приватної власності на землю лише після встановлення меж земельних ділянок, що передаються у приватну власність. Тотожне положення міститься у п.п. 1.6. п. 1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затверджених Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року N 28. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Таким чином позивачем [PERSON] в порушення вищезазначених вимог Цивільного процесуального кодексу України належними та допустимими доказами не доведено завершення процедури безоплатної приватизації нею спірної земельної ділянки, отримання нею у власність спірної земельної ділянки за рішенням та наявність реєстрації права власності на спірну земельну ділянку. Тобто позивачем [PERSON] в порушення вищезазначених вимог Цивільного процесуального кодексу України належними та допустимими доказами не доведено наявність у неї права власності на спірну земельну ділянку. При цьому право власності на земельну ділянку, що була придбана [PERSON] у [PERSON] належно зареєстровано у Державному земельному кадастрі та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В даній частині суд зазначає, що згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закон № 475/97-ВР)\~визначено,\~що кожна\~фізична або\~юридична особа\~має право\~мирно володіти\~своїм майном.\~Ніхто не\~може бути\~позбавлений своєї\~власності інакше\~як в\~інтересах суспільства\~і на\~умовах,\~передбачених законом\~і загальними\~принципами міжнародного\~права.\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~316\~ Цивільного\~кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст.\~373\~Цивільного кодексу\~України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п.а) та п.б) ч.1 ст.\~81 Земельного кодексу\~України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, шляхом придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами та безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. За змістом з положення ч.2 ст.\~328 Цивільного\~кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.\~334\~Цивільного кодексу\~України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 153 Земельного кодексу України, встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України. Як належно підтверджується матеріалами справи [PERSON] має усі належним чином оформлені та зареєстровані права на земельні ділянки, що раніше складали земельну ділянку, що була придбана нею у [PERSON] . Звідси задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] (із врахуванням недоведеності позивачем [PERSON] наявності у неї права власності на спірну земельну ділянку) напряму призведе до порушення права власності [PERSON] на земельну ділянку, що була придбана [PERSON] у [PERSON] . Вирішуючи питання уточнених позовних вимог позивача [PERSON] в частині зобов`язання відповідача [PERSON] до повернення земельної ділянки у власність позивача [PERSON] , суд виходить з наступного. Вимоги уточненої позовної заяви позивача [PERSON] про повернення відповідачем [PERSON] до земельної ділянки у власність позивача [PERSON] є похідними від вимог про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537 (ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України) та напряму залежить від задоволення даних вимог. Враховуючи, що вище суд дійшов до висновку про повну відмову у задоволенні позовних позивача [PERSON] про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537 суд відмовляє у задоволенні вимог уточненої позовної заяви позивача [PERSON] про повернення відповідачем [PERSON] до земельної ділянки у власність позивача [PERSON] . Додатково суд зазначає, що відповідно до ст.\~387\~Цивільного кодексу\~України лише власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В пункті 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року N 5 міститься роз`яснення про те, що відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст.\~10\~Цивільного процесуального\~кодексу України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Судом враховується, що спірна земельна ділянка перейшла у власність відповідача [PERSON] в результаті укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу, посвідченого 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 309 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537. Відповідно до ст.\~203\~Цивільного кодексу\~України зміст\~правочину не\~може суперечити Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст. 204 правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочинів є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог ст. 203 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки, як було зазначено вище позивач [PERSON] не довела належними та допустимими доказами наявність у неї яких-небудь прав на спірну земельну ділянку, то вона також не є заінтересованою особою у розумінні ст. 215 Цивільного кодексу України та не має права на звернення до суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, посвідченого 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 309 та Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537. При цьому суд зауважує, що згідно правової позиції Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, викладеної у Відзиві на уточнену позовну заяву [PERSON] Крижанівська сільської ради Лиманського району Одеської області, як представницький орган Крижанівської територіальної громади (у складі Фонтанської об`єднаної територіальної громади) на території якої знаходиться спірна земельна ділянка заперечує проти визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537, виданий Крижанівською сільською Радою народних депутатів від 05 грудня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1697, виданого [PERSON] . Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що наданий позивачем [PERSON] на підтвердження відсутності у рішенні 8 сесії ХХІІІ скликання Крижанівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 09 вересня 1999 року № 117 засвідчення факту безоплатного надання у власність (приватизація) [PERSON] земельної ділянки єдиний доказ, а саме копія Листа Архівного відділу Лиманської районної державної адміністрації від 25 березня 2020 року № 01/51 не є достатнім доказом (із врахуванням інших доказів, що містяться у матеріалах справи та були досліджені судом), для встановлення такої заявленої позивачем [PERSON] обставини, як відсутність правових підстав для отримання [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537. При цьому також суд виходить з того, що у Відзиві на уточнену позовну заяву [PERSON] Крижанівська сільська рада Лиманського району Одеської області (правонаступник Крижанівської сільської Ради народних депутатів), як орган до компетенції якого входили повноваження щодо прийняття рішень про безоплатне надання земельних ділянок у власність громадянам (приватизація) та видачу державних актів на право приватної власності на землю зазначає, що заявлені позивачем [PERSON] обставини про відсутність правових підстав для отримання [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537 потребують на додаткове доказування належними та допустимими доказами та із цієї підстави просить відмовити у задоволенні уточненої позовної заяви [PERSON] повністю. Також суд зазначає, що встановлення відповідних обставин не вплине на вирішення спору, що виник на підставі позовної заяви [PERSON] до відповідача [PERSON] оскільки встановлення наявності або відсутності правових підстав для отримання [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537 не змінить правового статусу позивача [PERSON] , яка не довела її правопритязання на земельну ділянку, що була придбана [PERSON] у [PERSON] . Зазначені [PERSON] в уточненій позовній заяві доводи з приводу того, що бланк державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537 [PERSON] не видавався компетентними органами, а тому такий акт підроблений з приводу чого порушена кримінальна справа, суд не приймає, з огляду на те, що наявність порушеної кримінальної справи та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань з цього приводу не є належним доказом, що державний акт на право власності на землю серія РІ № 454537, виданий [PERSON] є підробленим. Вироку з цього приводу на час вирішення даної справи не має. Крім того, оцінюючи підстави уточненої позовної заяви позивача [PERSON] суд зазначає наступне. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, та характеру його порушення, невизнання або оспорення. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені у ст. 152 Земельного кодексу України, згідно з якою держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Системний аналіз даних положень законодавства дає підстави для висновку, що при вирішенні питання щодо захисту права власності на земельну ділянку суди повинні встановити зміст і характер його порушення та спосіб захисту, який буде ефективним і забезпечить поновлення порушеного права. Позивач [PERSON] у своїй уточненій позовній заяві не надала доказів порушення своїх прав фактом отримання [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454537, виданого Крижанівською сільською Радою народних депутатів від 05 грудня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1697 та фактом існування у [PERSON] посвідченого вказаним актом права власності на земельну ділянку площею 0,0993 га, що розташована за адресою (дослівно): [ADDRESS] (присвоєний кадастровий номер: 5122783200:01:002:2377). При цьому, позивач [PERSON] як спосіб захисту свого права обрала вимогу про визнання державного акту про право постійного користування земельною ділянкою недійсним, тобто такими, що не породжує правових наслідків з моменту його видачі, проте в обґрунтування вимог послалася на обставини, які виникли вже після видачі цього акту, що також виключає можливість задоволення уточненої позовної заяви [PERSON] в обраний спосіб. Також Комінтернівським районним судом Одеської області судом приймається до уваги, що Державний акт на право приватної власності на землю серія РІ № 454537 був виданий [PERSON] Крижанівською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1697 ще 05 грудня 2002 року. Проте позивач [PERSON] звернулася за захистом порушених прав до Комінтернівського районного суду Одеської області лише у березні 2019 року, тобто після спливу більше ніж 16 років. Весь даний час спірна земельна ділянка не використовувалася з боку позивача [PERSON] та була у занедбаному стані, що не заперечувалося позивачем [PERSON] та її представниками у судових засіданнях. Також представник [PERSON] за більш ніж 16 років не здійснила жодного заходу з державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку. Також взагалі [PERSON] увесь цей час не цікавилася долею спірною земельної ділянки, зокрема щодо наявності будівництва на спірній земельній ділянці третіми особами (відповідач [PERSON] ). При цьому згідно даних паспорту громадянина України оглянутого судом та даних позовної заяви та уточненої позовної заяви позивач [PERSON] постійно мешкала на території села Крижанівка, Лиманського (колишнього Комінтернівського району) Одеської області, що безпосередньо межує з с. Ліски Лиманського (колишнього Комінтернівського району) Одеської області на території якого розташована спірна земельна ділянка та мала бути обізнана, щодо фактичного та правового стану спірної земельної ділянки та також інформуватися з боку органів місцевого самоврядування про заходи, що вчиняються відносно спірної земельної ділянки з боку третіх осіб. Суд критично ставиться до тверджень представників позивача [PERSON] про те, що про порушення свого права позивач [PERSON] дізналася лише у березні 2019 року після початку будівництва відповідачем [PERSON] житлових будинків на спірній земельній ділянці. Надані з боку відповідача [PERSON] докази на підтвердження користування спірною земельною ділянкою як сплата земельного податку (копії платіжних квитанцій, долучених позивачем [PERSON] до позовної заяви та копія Листа Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 30 березня 2020 року № 02-12/474, долучена позивачем [PERSON] до уточненої позовної заяви) суд не визнає, як належні (ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України) оскільки дані докази не підтверджують факт фактичного користування спірною земельною ділянкою; не є обставиною, з якою закон пов`язує виникнення або підтвердження права власності; весь земельний податок було сплачено єдиним платежем за усі минулі періоди перед поданням позовної заяви; земельний податок сплачувався за земельну ділянку із іншою адресою ( [ADDRESS] ) ніж за заявленою позивачем [PERSON] адресою спірної земельної ділянки ( [ADDRESS] ). Також суд зазначає, що несплата [PERSON] земельного податку за приналежну йому земельну ділянку не спростовує факт приналежності йому даної земельної ділянки на праві власності. З вищевикладених обставин справи вбачається неповажність причин пропущення [PERSON] строків позовної давності, тому за даних обставин її право також не підлягає захисту, що передбачено ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 3 ст.\~267\~Цивільного кодексу\~України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Проте заява представника відповідача [PERSON] адвоката Щукіна О.С. про застосування строку позовної давності не задовольняється через те, що суд відмовляє у задоволенні уточнених позовних вимог позивача [PERSON] через їх безпідставність. При таких обставинах, Комінтернівський районний суд Одеської області дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані, в зв`язку із чим не підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищенаведеного Комінтернівський районний суд Одеської області покладає судовий збір та інші судові витрати у справі на [PERSON] у зв`язку з повною відмовою у задоволенні її позову до [PERSON] . Згідно ч. 7 ст. 158 Цивільного процесуального\~кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Виходячи з вищенаведеного Комінтернівський районний суд Одеської області скасовує усі заходи забезпечення позову, що були вжиті ухвалою суду від 19 березня 2019 року. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed