Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тесту - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № б/н від 29.11.2011 року в розмірі 120665 грн 66 коп. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що відповідно до укладеного договору від 29.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанні, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за даним договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконував. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 31.03.2019 року утворилась заборгованість - 313621,50 грн, яка складається з: - 3091,60 грн - заборгованість за кредитом; - 303829,90 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6700,00 грн - нарахована пеня та комісія. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення всієї суми заборгованості, у зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача частину боргу в розмірі 120665,66 грн, яка складається з: - 3091,60 грн - заборгованість за кредитом; - 117574,06 грн - заборгованість за відсотками за період з 29.11.2011 року по 31.01.2018 року. Від представника позивача разом з позовом надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.8). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.86,89), відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2011 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 3100,00 грн. (а.с.15-65). З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку. Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», а також з «Тарифами Банку», які були йому надані для ознайомлення. Також відповідача повідомлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» розміщені на офіційному сайті банку та він зобов`язався виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг» та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем, шляхом підписання заяви про приєднання, було укладено в письмовій формі кредитний договір. Таким чином факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Матеріали справи свідчать, що станом на 31 березня 2019 року сума заборгованості за кредитним договором від 29.11.2011 року складає 313621,50 грн, з яких: - 3091,60 грн - заборгованість за кредитом; - 303829,90 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6700,00 грн - нарахована пеня та комісія (а.с.12-14). Позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості в розмірі 120665,66 грн, яка складається з: - 3091,60 грн - заборгованість за кредитом; - 117574,06 грн - заборгованість за відсотками за період з 29.11.2011 року по 31.01.2018 року (а.с.12-14). Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається з наступного: 3091,60 грн - заборгованість за кредитом; 117574,06 грн - заборгованість за відсотками за період з 29.11.2011 року по 31.01.2018 року. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved