Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Привітівка, вул. Шкільна, 10 Зарічненського району, Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 06 серпня 2015 року помер її батько [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Привітівка, вул. Шкільна, 10 Зарічненського району, Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла, оскільки в передбачений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Згідно поданої заяви на спадщину не претендує, просить розглядати справу без її участі, позов визнає, просить його задовольнити (а.с.28). У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2015 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.6). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне йому майно. За технічним паспортом садибного (індивідуального) житлового будинку с. Привітівка, вул. Шкільна, 10, Зарічненського району, Рівненської області та виписки з погосподарської книги Річицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 16 лютого 2016 року № 297, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться спадкодавець [PERSON] (а.с.9, 23-27). Судом встановлено, що позивач є дочкою померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження І-АВ № 263588 від 28 грудня 1971 року (а.с.14), та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26 січня 2016 року (а.с.8). Позивач [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження V-УР № 0823756 від 03 січня 1964 року. Згідно письмової заяви вона на спадщину не претендує, про що подала відмову у нотаріальну контору (а.с.28). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26 січня 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] 26 січня 2016 року заведено спадкову справу за № 58494799 у спадковому реєстрі (а.с.41). [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 02 березня 2016 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Привітівка, вул. Шкільна, 10 Зарічненського району, Рівненської області відсутній правовстановлюючий документ (а.с.7). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присудивши з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 328, 1269, 1297 ЦК України,

Outcome: approved