Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно з дня подання заяви і до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її матеріальному утриманню, донька повністю знаходиться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач впродовж двох останніх років жодним чином не допомагає в утриманні дитини. Донька ходить до школи і на гуртки, витрати позивача на її утримання складають близько 4000 грн. на місяць. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомляв. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі і є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб, довідкою ЖЕК № 3 від 10.03.2015 року про склад сімї позивача, копії котрих містяться у справі. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Свого обовязку щодо участі в утриманні дитини відповідач не виконує. Згідно ч. 1 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Такі обставини у даній справі відсутні, отже, відповідач повинен нести обовязок зі сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина. Відповідно до частин 1 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про постійне працевлаштування відповідача, суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі. Беручи до уваги ненадання позивачем доказів обєктивної необхідності несення нею витрат на утримання дитини в розмірі 4000 грн. на місяць, а також спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на місяць, враховуючи вік дитини, встановлений законом на час розгляду справи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, визначивши розмір аліментів на дитину в твердій грошовій сумі 600 грн. на місяць. Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 243,60 грн., від сплати котрого позивач звільнена, в звязку з чим в силу ст. 88 ЦПК України їх слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial