Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулось до суду з позовом про звільнення з-під арешту автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2007 року випуску та автомобіль марки ГАЗ КТП 33029, 2007 року випуску, що належать [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що арешт накладено з порушенням законодавства, оскільки арештовані транспортні засоби перебувають у заставі Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 травня 2014 року позов задоволено, автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2007 року випуску, червоного кольору, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] та автомобіль марки ГАЗ КТП 33029, 2007 року випуску, білого кольору, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], що належать [PERSON] звільнено з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Титарчук М.О. від 06.11.2013 року. Не погоджуючись з даним рішенням ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на день розгляду справи судом позивачем не зареєстровано в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження та не звернуто стягнення на предмет застави будь-яким законним способом, тому жодних порушень його прав накладенням арешту по заяві іншого кредитора державний виконавець не допустив, а отже і підстави для звільнення спірного майна з-під арешту відсутні. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було з'ясовано обґрунтованість та необхідність звільнення майна з-під арешту, не з'ясовано вартості предмета застави та розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ Банк «Фінанси та кредит» Крім того, апелянт звертає увагу, що судом взагалі не враховано усіх суттєвих обставин, не надано належної оцінки зібраним доказам та не застосовано положення ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження». Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове в разі порушення судом норм матеріального чи процесуального права. З матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2007 року [PERSON] уклав з ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» кредитний договір №35-03/07-А (а.с.10-14). В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між сторонами в той же день укладено договір застави, згідно якого, [PERSON] передав в заставу автомобіль DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2007 року випуску, червоного кольору, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Вартість предмету застави становить 47935 грн. 00 коп. (а.с.15). 06 березня 2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» кредитний договір №35-17/08Ак (а.с.5-8). Та також в забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором передав у заставу автомобіль ГАЗ КТП 33029, 2007 року випуску, білого кольору, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Вартість предмету застави становить 72720 грн. 00 коп. (а.с.9). 06 листопада 2013 року головний державний виконавець Деснянського відділу ДВС ЧМУЮ Титарчук М.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1318/2008, виданого 12 травня 2008 року Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 121956 грн. 60 коп., виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою заборонив здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] (а.с.16). Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу», кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Однак, з висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду є законним і обґрунтованим, якщо суд виконав усі вимоги цивільного судочинства та вирішив спір відповідно до закону на підставі всебічно і повно досліджених обставин, на які посилаються сторони яке на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду першої інстанції цим вимогам закону не відповідає. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27 серпня 1976 року, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Статтею 20 ЗУ «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до договору кредиту від 16 червня 2007 року кінцевий термін повернення позичених коштів - 16 червня 2014 року (а.с.10), згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 24 квітня 2014 року [PERSON] винен позивачу 58888 грн. 45 коп. (а.с.15), а вартість застави становить 47935 грн. (а.с.15). Відповідно до договору кредиту від 06 березня 2008 року кінцевий термін повернення позичених коштів - 05 березня 2012 року (а.с.5), згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 24 квітня 2014 року [PERSON] винен позивачу 39375 грн. 52 коп. (а.с.89), а вартість застави становить 72720 грн. (а.с.9). Відповідно ч.3 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або ж якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Частиною шостою вказаної норми Закону встановлено, що за рахунок коштів, які надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. З матеріалів справи вбачається, що вартість заставного майна - автомобіля марки ГАЗ КТП 33029, 2007 року випуску, білого кольору, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] - 72720 грн. і вона значно перевищує розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 06 березня 2008 року у сумі 39375 грн. 52 коп., а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову в частині звільнення з-під арешту вказаного автомобіля. Підстав для скасування рішення щодо звільнення з-під арешту автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2007 року випуску, червоного кольору, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] немає, тому рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін. В силу вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, підлягають стягненню судові витрати з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ПАТ «Державний ощадний банк» в сумі 60 грн. 90 коп.

Outcome: partial