Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

АТ «А-БАНК» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 26657,69 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.06.2017 між [PERSON] та АТ «А-БАНК» був укладений кредитний договір № ANW0RJ130520048036, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 24115,90 грн, строком на 23 місяці з 09.06.2017 по 08.05.2019, зі сплатою 0,12 % річних. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 29.11.2018 становить 26657,69 грн. КЛОПОТАННЯ В судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача, [PERSON], надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач відзив не подав. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 09 червня 2017 року між АТ «А-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ANW0RJ130520048036. Згідно п.п.1-3 Заяви позичальника № ANW0RJ130520048036,\~відповідач отримав\~кредит у\~розмірі 24115,90 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних та на строк 23 місяців з 09.06.2017 по 08.05.2019. Відповідно до п. 7 Заяви позичальника № ANW0RJ130520048036 щомісячний платіж становить 1049,79 грн, з 16.05.2018 1893,85 грн, період сплати з 10 по 15 число кожного місяця. Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку. Умовами та правилами надання банківських послуг визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29 листопада 2018 року заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2017 року становить 26657,69 грн та складається: - загальна заборгованість за тілом кредиту 16782,35 грн; - загальний залишок заборгованості за відсотками 12,83 грн; - комісія -5064,36 грн; - пеня 3052,55 грн; - штраф 1745,60 грн [PERSON] Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549, ч.3\~ст.551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ОЦІНКА СУДУ Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, суд вважає їх обґрунтованими та доведеними. Разом із тим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе відмовити АТ «А-БАНК» у стягненні з відповідача штрафу. Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе відмовити АТ «А-БАНК» у стягненні з відповідача комісії. Відтак, приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем, суд частково задовольняє вимоги АТ «А-БАНК» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2017 року в розмірі 19847,73 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1311,81 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial