Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 грн.. Наслідки визнання позову розяснені і зрозумілі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, згідно якого батьком дитини є [PERSON], а матірю [PERSON]. Дитина проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, визнав позов, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 30.03.2018 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved