Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

В березні 2021 року позивач, через свого представника - адвоката Єнову Л.М., звернулась до суду з позовною заявою в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої сина - [PERSON] , 2015 року народження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в неї народився син - [PERSON] , батьком якого записаний відповідач. 25.06.2015 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, проте зараз фактично шлюбні відносини між ними припинено, хоча шлюб офіційно не розірвано. З листопада 2019 року відповідач перестав допомагати позивачу утримувати сина, оплачувати найм квартири, зовсім не цікавиться його життям. Зараз дитина знаходиться на повному утриманні позивача, яка офіційно не працює та неофіційно теж, оскільки вона позбавлена можливості працевлаштуватись через хворобу та розумовий розвиток дитини. Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини, син сторін потребує розвитку розуміння мовлення, звуковимови, розвитку освітньої діяльності. У зв`язку з цим, за рекомендаціями та допомогою комісії, дитину було можливо оформити до спеціалізованого інтернату та надати їй всю необхідну допомогу безкоштовно, однак відповідач був категорично проти цього і не надав свого дозволу, завіряючи комісію, що буде сам займатися дитиною. Проте, після засідання комісії знову зник, заблокував телефон та жодним чином не виявляє бажання хоч якось допомогти з дитиною. Відповідач не тільки не займається дитиною, він взагалі зник з його життя. Через такі його дії позивач, без згоди відповідача, не може оформити дитину до спеціалізованого закладу та лікарні, щоб йому була надана належна педагогічна та психологічна допомога, яка допоможе йому розвиватися та чогось навчитись. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 16.12.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач причин неявки суду не повідомив та правом на подання відзиву не скористався. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Третя особа свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.11.2021. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис №290, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку про комплексну психолог-педагогічну оцінку розвитку дитини віл 30.11.2020 № ІРЦ-85569/2020/181271, [PERSON] має захворювання. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.06.2021 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 18.11.2020, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №66271 від 09.08.2021 заборгованість станом на 01.08.2021 становить 20279,46 грн. Крім того, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №717 від 28.07.2021 місце проживання [PERSON] разом з матір`ю, тобто позивачем. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 23.07.2021 в період лікування дитини, його батько не відвідував сина, не надавав йому будь-якої допомоги, в тому числі матеріальної, весь догляд та опіку дитині надавала його матір. З відповіді Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр №4» №20 від 02.08.2021 вбачається, що 30.11.2020 була проведена комісія по комплексній психолого-педагогічній оцінці розвитку дитини, на яке було запрошена його батьків. На проведенні самої комісії батько не був присутній, а прибув до центру після її проведення. В присутності фахівців Центру батько дитини вів себе стримано, повністю адекватно але безініціативно, був стриманий і контролював всі свої емоції та висловлювання. Стосовно свого ставлення, виховання та догляду за дитиною ніяких доказів не надав. З фахівцями Центру не погодився, ніяких дозволів матері дитини не надав та не погодився з порядком лікування своєї дитини, вказав, що категорично проти психіатричного лікування. Згідно висновку органу опіки і піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №6099/02.02.01-22/14/21 від 30.08.2021, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, не здійснює належного догляду за дитиною, не цікавиться його долею, не приймає участі в процесі його виховання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved