Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 25.11.2010 року у розмірі 54090,16 грн. та судовий збір 2102,00 грн. В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг, звернувся до Банку та підписав заяву №б/н від 25.11.2010, за якою отримав від Банку кредитну картку у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 47000,00 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 30.11.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 54090,16 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 46767,30 грн., - в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту 20,00 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредиту 46747,30 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 7322,86 грн.; - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 0,00 грн.; - нарахована пеня 0,00 грн.; - нараховано комісії 0,00 грн. 11.03.2021 до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов в якому зазначено, що дійсно позивачем укладено в 2010 році кредитний договір. Позовні вимоги заявлені по за межами позовної давності, що є законною підставою для відмовлення у задоволенні позовних вимог, бо згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість за даним кредитним договором почала виникати ще в 2010 році, а позивач звернувся до суду через 11 років після виникнення першої несплати за кредитним договором, що є не припустимим. Крім того в позовній заяві позивач, щоб ввести суд в оману зазначає загальні суми заборгованості, без зазначення конкретних дат з моменту яких виникла заборгованість, аби уникнути застосування до подібних відносин строків позовної давності. Також, надані позивачем розрахунки не мають привязки до номеру рахунку який був відкритий відповідачу, що є неприпустимим. Позивачем не надані первинні бухгалтерські документи, які підтвердили наявність заборгованості за договором, деталізований рух коштів з привязкою до рахунку, надані роздруківки виписок по рахункам, не містять печаток банка. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на сплив строку позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг, звернувся до Банку та підписав заяву №б/н від 25.11.2010, за якою отримав від Банку кредитну картку у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 47000,00 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 30.11.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 54090,16 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 46767,30 грн.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту 20,00 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 46747,30 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 7322,86 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 0,00 грн.; нарахована пеня 0,00 грн.; нараховано комісії 0,00 грн. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: - розрахунком заборгованості; -випискою по рахунку; -довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; -довідкою про видані картки; -копією заяви позичальника; -копією Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 25.11.2010 р.; -витягом з «Тарифів»; -витягом з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання; -копією наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; -копією документу, що посвідчує особу Відповідача. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Що стосується позовної давності, то суд вважає,що позивач не пропустив строк позовної давності, а звернувся до суду у строк передбачений ЦК України. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 261 ч.5 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 25.11.2010, укладеного між Приватбанком та [PERSON] відповідачка періодично сплачувала борг за кредитним договором, а саме заборгованість по відсоткам і заборгованість по основному кредиту протягом 2010 - 2019 роках. Останній платіж здійснено 24.06.2019. При таких обставинах строк звернення до суду у позивача не сплинув.

Outcome: approved