Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 17 квітня 2014 року, яка утворилася станом на 31 жовтня 2019 року, в розмірі 77 876 грн 65 коп, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 17 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 500 грн 00 коп у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. При укладенні договору [PERSON] була ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. За умовами кредитного договору відповідач брала на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати комісії. Однак свої зобов`язання за договором від 17 квітня 2014 року [PERSON] не виконала, у зв`язку з чим за нею станом на 31 жовтня 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 77 876 грн 65 коп, яка включає в себе: 392 грн 97 коп - заборгованість за кредитом, 68 177 грн 92 коп - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 5 121 грн 16 коп - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 3 684 грн 60 коп (процентна складова). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2019 року було відкрите провадження у справі та справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 17 січня 2020 року (а.с. 50). Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2020 року справа призначена до судового розгляду на 31 січня 2020 року (а.с. 55). Позивач - АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. (а.с. 44) надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. У вказаній заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в той час як вона належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 58-61), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив на позов нею наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 17 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого у подальшому стало АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 39-40) та [PERSON] був укладений кредитний договір (а.с. 8). Відповідачу за її анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17 квітня 2014 року був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500 грн 00 коп (а.с. 8). При укладенні вказаного кредитного договору [PERSON] 17 квітня 2014 року була підписана лише анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8-10). Приєднані АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 33 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем [PERSON] підписані не були (а.с. 11-35). Позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав їй картку та ПІН-код до неї. Кошти за договором від 17 квітня 2014 року були перераховані на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свої зобов`язання за кредитним договором від 17 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало. Однак взяті на себе за кредитним договором від 17 квітня 2014 року зобов`язання відповідач не виконувала належним чином, останній платіж за кредитним договором був здійснений нею 24 травня 2018 року (а.с. 6). Станом на 31 жовтня 2019 року за [PERSON] утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 392 грн 97 коп (а.с. 6-7). Також [PERSON] за кредитним договором від 17 квітня 2014 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 68 177 грн 92 коп, заборгованість за пенею в розмірі 5 121 грн 16 коп, штраф в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована сума) та 3 684 грн 60 коп (процентна складова) (а.с. 6-7). Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Також, виконання грошового зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою - пенею, штрафом (ст.ст. 546, 549 ЦК України). Таким чином, кредитний договір укладається у письмовій формі. У вказаному договорі його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитними коштами, застосування неустойки, у разі неналежного виконання зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) викладена правова позиція, яка зводиться до такого висновку. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обізнаність останнього з цими умовами. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані Банком Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Наявність неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться не підписані відповідачем, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів - тіла кредиту. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 17 квітня 2014 року, яка утворилася станом на 31 жовтня 2019 року, що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в розмірі 392 грн 97 коп. В іншій частині у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити, оскільки, відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, АТ КБ «ПриватБанк» не доведений обов`язок щодо сплати [PERSON] заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 68 177 грн 92 коп, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5 121 грн 16 коп та штрафів в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 3 684 грн 60 коп Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог. З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 9 грн 61 коп (1 921 грн 00 коп - сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду х 0,5 % - відсоток, на якій задоволені позовні вимоги).

Outcome: partial