Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 18.10.2017 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] через систему інтернет - клієнт - банк було підписано із використанням електронного цифрового підпису «Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов на правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. 27.04.2018 року відповідачем була припинена підприємницька діяльність, про що було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.01.2019 року має заборгованість в розмірі 152816,71грн., яка складається з наступного: 83333,34грн. - заборгованість за кредитом; 24333,33грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п.п.3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов; 20000грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно п.п. 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов; 25150,04грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно п.3.2.8.10.1 Умов. Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за договором кредиту не виконав, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 152816,71грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2292,25грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд констатує, що відповідачу [PERSON] було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 18.10.2017 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] через систему інтернет - клієнт - банк було підписано із використанням електронного цифрового підпису «Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов на правил надання банківських послуг. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 27.04.2018 року відповідачем була припинена підприємницька діяльність, про що було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до вимог ст.ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК України однією із особливих підстав припинення зобов`язання для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає усім своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. З огляд на вищевикладене, суд констатує, що вимоги кредиторів ФОП, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним судочинством. Згідно п.1.3 та 1.4 Анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів, проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту. У відповідності до п.п. 3.2.8.5.2 та 3.2.8.5.3 Умов та правил надання банківських послуг відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно п.3.2.8.3.2, а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено у пунктах 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Анкеті - Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку. Відповідно до п.3.2.8.9 Умов та правил надання банківських послуг за користування Кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно пунктами 3.2.8.1, 3.2.8.2, 3.2.8.3, 3.2.8.3.1 цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.2. Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п.3.2.8.9.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом будь - якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.8.5.2 та 3.2.8.5.3 цього Договору, Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.3 цього Договору. У свою чергу п.3.2.8.3.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні Клієнтом будь - якого грошового зобов`язання Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві, а саме 48% річних від суми залишку непогашеного кредиту. Нарахування прострочених відсотків здійснюється щодня, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не враховується (п.3.2.8.9.7 Умов та правил надання банківських послуг). Так, судом встановлено, що [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розміром заборгованості відображеного в наявному в матеріалах справи Розрахунку заборгованості. Згідно вимог 3.2.8.10.1 Умов та правил надання банківських послугу разі порушення клієнтом будь - якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1, 3.2.8.9, 3.2.8.3.1 цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.01.2019 року має заборгованість в розмірі 152816,71грн., яка складається з наступного: 83333,34грн. - заборгованість за кредитом; 24333,33грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п.п.3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов; 20000грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно п.п. 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов; 25150,04грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно п.3.2.8.10.1 Умов. Однак, щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 24333,33грн., суд приходить до висновку, що вказана сума підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором №б/н від 18.10.2017 року вбачається, що відповідачу [PERSON] нараховано 24333,33грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п.п.3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов та правил надання банківських послугу (48% річних) Як вище зазначено строк дії Кредитного договору №б/н від 18.10.2017 року становить 12 місяців. Правовідносини між сторонами є цивільно - правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Так, згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Суд констатує, що закінчення терміну дії договору, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконанням належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року. Згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення процентів на підставі Кредитного договору (38% річних від суми залишку непогашеного кредиту) підлягає частковому задоволенню в частині заборгованості станом на день закінчення терміну дії договору. Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором №б/н від 18.10.2017 року вбачається, що загальна заборгованість за процентами станом на 19.10.2018 року становить 15122,22грн. Спосіб захисту порушеного права обирає позивач. Право кредитора на пред`явлення вимоги щодо стягнення боргу не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення позову повністю або в обґрунтованій і доведеній частині. Правова підстава для нарахування та стягнення процентів поза межами строку дії договору, оскільки щодо цього пред`явлено і вмотивовано позов, перевіряється судом безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення чи інші доводи. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість, яка підлягає стягненню із [PERSON] за невиконання умов вказаного Кредитного договору становить 143605,60грн., яка складається з наступного: 83333,34грн. - заборгованість за кредитом; 15122,22грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п.п.3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов; 20000грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно п.п. 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов; 25150,04грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно п.3.2.8.10.1 Умов. У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, що виявилося у неповернення кредитних коштів та несплаті процентів за їх користування, що стало наслідком звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав та інтересів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості 143605,60грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial