Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В березні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/ 4 частину житлового будинку з господарськими спорудами, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину в порядку спадкування сттатті 1241 ЦК України після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав при житті. Позивачка, як єдина спадкоємиця за законом належним чином прийняла спадщину, відкриту після смерті матері, звернувшись з відповідною заявою до про прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа, на інше спадкове майно отримала свідоцтво про право на спадщину, однак відповідно до постанови нотаріуса Кравцової Л.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину спадкового житлового будинку [ADDRESS] , тому що на спадкодавця ця частина будинку при житті не була оформлена та зареєстрована належним чином. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права на це спадкове майно позивачка не має змоги оформити внесудовому порядку, тому вона повинна була звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав суду відгук на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечень щодо позовних вимог не мають, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Суд за вказаних обставин вважає за можливе розгляд справи за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 29.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області. Факт родинних відносин позивачки [PERSON] зі спадкодавцем матір`ю [PERSON] підтверджений наданим суду свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвами про укладення шлюбу позивачки та померлої матері, при реєстрації яких вони змінювали прізвища. Факт смерті чоловіка спадкодавця - [PERSON] 20.10.2007 року підтверджений наданою суду копією повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 17.01.2008 року відділом РАЦСу Запорізького РУЮ Запорізької області. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та дружина ( чоловік) померлого в рівних частках. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа була відкрита Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, що підтверджується копією спадкової справи, яка була надана суду. Спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] прийняла в порядку ст. 1241 ЦК України його дружина [PERSON] . Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «про нотаріат» у разі не подання відомостей ( інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.20021 року, виданої завідуючою Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. позивачці було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно в вигляді 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є чоловік спадкодавниці - [PERSON] (померлий), що підтверджується випискою із погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved