Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором б/н, укладеним 04.06.2008 року між банком та [PERSON] , відповідно до якого остання отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 16000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] . 29 листопада 2018 року позивачем відповідно до вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України до Другої Запорізької державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора. Позивач просить: - стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 04 червня 2008 року у розмірі 9 145,47 гривень, а також розходи по оплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заявлений позов підтримує, клопотань не має та просить розглянути справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи (а.с.7). Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2018 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.17). Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, [PERSON] погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та представником банку, [PERSON] погодилася з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. У заяві, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляд. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 22.08.2018 року (а.с.54). Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 31 серпня 2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 04.06.2008 року становить 9145,47 грн. (а.с.8-16). Відповідач [PERSON] та [PERSON] на день смерті останньої дійсно були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів, наявних в матеріалах справи та адресною довідкою (а.с.52-53). Листом від 06.11.2018 р. АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст.1281 ЦК України про включення кредиторської вимоги заборгованості за кредитним договором б/н від 04.06.2008 року в розмірі 9145,47 гривень до спадкової маси після смерті [PERSON] . Листом від 30.11.2018 року № 2346/02-14 Друга Запорізька державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк» про відсутність спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . Листом від 10.09.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось із претензією на адресу [PERSON] , як до спадкоємця, про сплату заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON] 04.06.2008 року, розмір якої становить 9145,47 гривень. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно дост.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи а законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суду не надано доказів того, що будинок [ADDRESS] належить спадкоємцю. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що на відповідача [PERSON] як спадкоємиця померлої [INFO] [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину, законом дійсно покладено обов`язок задовольнити вимоги банка, але в межах вартості майна, отриманого у спадщину. Проте, як вбачається з досліджених судом доказів, наявних в матеріалах справи, відсутні докази отримання відповідачем у спадщину будь-якого майна після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.3,4 ст.12 ЦПК України, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на як і вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року суд при оцінці доказів має керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Проаналізувавши наведені докази з точки зору їх належності, допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та у взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , оскільки позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач успадкував певне майно після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed