Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим що 07.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. На час смерті останнього заборгованість по кредиту становить 7 466,54 грн., яка складається з наступного: 3 335,02 грн. - заборгованість за кредитом; 4 131,52 грн. - заборгованість за відсотками. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є відповідач у справі - [PERSON] , який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується відміткою про місце реєстрації у копії паспорту. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 7 466,54 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 27.06.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав заяву про розгляд у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 21 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитним договором згідно з умовами договору. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2015 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 513. Станом на 03.03.2015 року, тобто на день смерті позичальника [PERSON] , утворилась заборгованість в розмірі 7 466,54 грн., яка складається з наступного: 3 335,02 грн. - заборгованість за кредитом; 4 131,52 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до претензії кредитора від 09.09.2017 року, ПАТ «Приватбанк» звернувся до Першої маріупольської державної нотаріальної контори та повідомив, що за [PERSON] залишилася заборгованість перед банком у розмірі 7 466,54 грн., просили включити до спадкової справи вимоги ПАТ «Приватбанк» та врахувати їх при видачі спадкоємцям [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Повідомити спадкоємців про дану вимогу. Відповідно до повідомлення Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 29.09.2017 р. № 3093/01-16 на адресу ПАТ «Приватбанк», спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Спадкоємці померлого до відповідної нотаріальної контори не зверталися, але могли звернутися до будь-якого іншого нотаріуса. Згідно з листом-претензією від 19.12.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив [PERSON] , що на дату смерті [PERSON] перед банком мається заборгованість у сумі 7 466,54 грн., та йому запропоновано сплатити вказану заборгованість у будь-якому відділенні банку. Зазначено, що у випадку відмови вказана сума буде стягнута у судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч.1 ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2,3,4 ст. 1281 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст.1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Враховуючи те, що позивач, в порушення вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 80 ЦПК України, не надав суду доказів на підтвердження кола спадкоємців, одержання [PERSON] у спадщину майна та вартість майна, отриманого у спадщину, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 608, 1050, 1054, 1218, 1219, 1268, 1269, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed