Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 12 269 грн. 72 коп. заборгованості згідно заяви № б/н від 24 жовтня 2018 року. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до підписаної між позивачем та відповідачем заяви № б/н від 24 жовтня 2018 року відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначено у довідці. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню кредиту не виконує у зв`язку з чим, станом на 08 жовтня 2020 року, утворилась заборгованість у розмірі 12 269 грн. 72 коп., з яких 9 811 грн. 49 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2 458 грн. 23 коп. заборгованість за простроченими відсотками, яку банк просить суд стягнути з\~\~ [PERSON] та судові витрати в сумі 2\~102 грн. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року відкладено розгляд справи на 12 січня 2021 року. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб та про розгляд справи у відсутності позивача та клопотання про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно з п.4, 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Судові повістки про виклик у судові засіданні на 22 грудня 2020 року і на 12 січня 2021 року, надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання рекомендованими листами з повідомленнями, повернуті неврученими з відмітками «за відсутністю адресата» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Про зміну свого місця проживання та причини неявки в судові засідання відповідач суду не повідомив. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Враховуючи наведене вище, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п. 2 Статуту акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». 24 жовтня 2018 року [PERSON] підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів. У анкеті заяві зазначено, що відповідач приєднується до Умов та правил надання банківських послуг КБ «Приватбанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування. До позовної заяви, крім анкети-заяви, представник банку додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, 30 днів пільгового періоду, Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Універсальна CONTRACT, Універсальна Gold, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку та Паспорт споживчого кредиту. З наданого банком розрахунку заборгованості убачається, що станом на 08 жовтня 2020 року у відповідача виникла заборгованість перед банком у сумі 12 269 грн. 72 коп., з яких 9 811 грн. 49 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2 458 грн. 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач просить стягнути з відповідача 2 458 грн. 23 коп. заборгованості за простроченими відсотками. На підтвердження позовних вимог позивачем надано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 24 жовтня 2018 року. У паспорті споживчого кредиту зазначено, що інформація яка зазначена в ньому зберігає чинність та є актуальною до 08 листопада 2018 року. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24 жовтня 2018 року заборгованості за простроченими відсотками, які просить стягнути позивач, виникла після 08 листопада 2018 року. Також у паспорті споживчого кредиту наведені умови кредитування для двох типів кредитного продукту «Універсальна» та «Універсальна Голд». Однак з анкети-заяви, розрахунку заборгованості, довідки про надання кредитної картки, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виписки по рахунку відповідача неможливо встановити, які умови кредитування узгодженні між сторонами. Враховуючи викладене вище, суд не приймає до уваги наявну в матеріалах справу копію паспорта споживчого кредиту як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. У Анкеті-заяві, яка підписана [PERSON] , відсутні будь-які дані про тип картки, строк її дії, розмір відсотків за користування кредитними коштами, строк повернення коштів. До позовної заяви банком додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CОNTRACT», «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, у яких визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Фактично отримані та використані позичальником кошти в сумі 9 811 грн. 49 коп.у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті. Враховуючи вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи викладене вище суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 9 811 грн. 49 коп., у задоволенні вимог про стягнення 2 458 грн. 23 коп. заборгованості за простроченими відсотками слід відмовити. За правилами ст.141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial