Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 05.09.2008 року, в результаті чого між сторонами було укладено договір банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема умови договору банківського кредиту. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 13000,00 грн., на що відповідач надав свою згоду, підписуючи анкету-заяву. Відповідно до умов договору власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Банк свої зобов`язання відповідно до умов договору виконав, - надав відповідачу кредит в межах кредитного ліміту, а відповідач своїх зобов`язань за умовами договору не виконав належним чином, зокрема погашення кредиту та процентів, шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу та у строки, що передбачені договором. Внаслідок порушення зобов`язань, у відповідача станом на 25.02.2021 року виникла заборгованість 11999,58 грн., з яких 11320,67 - заборгованість за тілом кредиту; 678,91 - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між сторонами було укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до яких відповідачу було надано кредит в межах початкового кредитного ліміту 3500,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування, який в подальшому було збільшено до 13000,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору п. 2.1.12.3., у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу - розмір боргових зобов`язань відповідача, які він щомісяця повинен сплачувати протягом терміну дії картки. Згідно п. 2.1.12.7.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, який слідує за місяцем, в якому були здійснені витрати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах , які викладені на сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, відповідно до п. 2.1.12.6.1. договору, клієнт сплачує банку пеню. Відповідно до п.2.1.12.11 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх зобов`язань. за договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором, що також підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, та визнається самим відповідачем. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, визнання відповідачем позову не викликає сумніву у суду щодо добровільності такого визнання, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Одночасно,

Outcome: approved