Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника\~Кіріченка В.М. звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21.06.2011 року у розмірі 15900 грн. 04 коп. та 1921 грн. 00 коп. в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 27.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, представників не направили, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача разом з позовною заявою направив клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила, не надала до суду у встановлений строк відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, будь - яких заяв та клопотань не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення. Безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.06.2011 року [PERSON] підписала анкету\~заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у якій вказано бажаний розмір кредитного ліміту 2000 грн., не зазначено розміру отриманого кредитного ліміту, відсоткової ставки та типу банківської платіжної картки (а.с. 10). У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 21.06.2011 року заяву відповідач приєднався до запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та погодився вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку складовими частинами договору. Також з копії довідки про умови кредитування вбачається, що [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна», 55 днів пільгового періоду». У довідці не зазначено кредитний ліміт, визначено порядок нарахування пені за невчасне погашення зобов`язання та штрафу 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, інші умови використання кредитної картки (а.с. 11). Інших документів з підписом клієнта позивач не надав. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 21.06.2011 року з 26.07.2011 року у [PERSON] виникла поточна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 1104,00 грн., яка змінювалась, погашалась, переривалась та періодично зростала, що дає підстави для висновку про те, що вона дійсно отримала кредитні кошти. На 05.09.2019 року залишок заборгованості за тілом кредиту становив 6631,22 грн., за простроченим тілом кредиту 3372,62 грн. Останній платіж був внесений клієнтом 09.08.2019 року та склав 800 грн. (а.с. 5-9). Розмір пені становить 4562,86 грн. та 100 грн. Розмір штрафів становить 500,00 грн. (фіксована частина) та 733,34 грн. процентна складова. У розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.06.2011 року 30 %, з 01.09.2014 року 34,8 %, з 01.04.2015 року 43,2 %, а з 30.09.2015 року 36% (а.с. 5-9). Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту і штрафів та про відсутність підстав для стягнення пені. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6631,22 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 3372,62 грн.. Проте, вирішуючи питання про можливість застосування цивільної відповідальності до відповідача за порушення зобов`язання суд враховує наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15. У зв`язку із наведеним поряд із застосуванням штрафу з відповідача не підлягає стягненню пеня як один із видів цивільно-правової відповідальності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн. Оскільки судовий збір, сплачений позивачем у мінімальному передбаченому законом розмірі, він підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial