overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Апеляційним судом Дніпропетровської області 03 липня 2014 року винесена ухвала, в якій вказано, що суд першої інстанції при постановлені рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. У судове засідання сторони по справі не з'явилися, про дату і час розгляду справи в суді сповіщалися належним чином, причину свого нез'явлення до суду не повідомили. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 02 червня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Жилсервіс - 5» Дніпропетровської міської ради, [PERSON] про скасування рішення, визнання права користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії постановлено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування уявляє собою виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до цього закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Саме міська рада здійснює право суб'єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальної громади міста. А тому, суд приходить до висновку, що оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення, вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому стягнути з Дніпропетровської міської ради на користь [PERSON] понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Апеляційним судом Дніпропетровської області 13 червня 2014 року винесена ухвала, в якій вказано, що суд першої інстанції при постановлені рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. У судове засідання сторони по справі не з'явилися, про дату і час розгляду справи в суді сповіщалися належним чином, причину свого нез'явлення до суду не повідомили. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 12 травня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Житлово-будівельний кооператив № 240 про визнання права власності в порядку спадкування за законом постановлено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 24 Пленуму Верхового Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування уявляє собою виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до цього закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Саме міська рада здійснює право суб'єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальної громади міста. А тому, суд приходить до висновку, що оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення, вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому стягнути з Дніпропетровської міської ради на користь [PERSON] понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2637,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Апеляційним судом Дніпропетровської області 14 грудня 2015 року була винесена ухвала, в якій вказано, що суд першої інстанції при постановлені рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат за зустрічним позовом, згідно ст. 88 ЦПК України. У судове засідання сторони по справі не з'явилися. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 27 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «АВТО ПРОСТО»\~ до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до\~ Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «АВТО ПРОСТО» про визнання договору поруки припиненим постановлено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору за зустрічним позовом. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат за зустрічним позовом не постановлено рішення, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «АВТО ПРОСТО» в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Апеляційним судом Дніпропетровської області 15 травня 2014 року була винесена ухвала, в якій вказано, що суд першої інстанції при постановлені рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. У судове засідання сторони по справі не з'явилися, про дату і час розгляду справи в суді сповіщалися належним чином, причину свого нез'явлення до суду не повідомили. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 28 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Дніпропетровської міської ради, Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи – державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом постановлено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, відповідно до роз’яснень, що містяться у п. 24 Пленуму Верхового Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування уявляє собою виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до цього закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Саме міська рада здійснює право суб’єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальної громади міста. А тому, суд приходить до висновку, що оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення, вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому стягнути з Дніпропетровської міської ради на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Апеляційним судом Дніпропетровської області 16 лютого 2016 року була винесена ухвала, в якій вказано, що суд першої інстанції при постановлені рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст. 88 ЦПК України. У судове засідання сторони по справі не з'явилися. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 20 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментівпостановлено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачені ним при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Апеляційним судом Дніпропетровської області 19 травня 2015 року була винесена ухвала, в якій вказано, що суд першої інстанції при постановлені рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст. 88 ЦПК України. У судове засідання сторони по справі не з'явилися, про дату і час розгляду справи в суді сповіщалися належним чином, причину свого нез'явлення до суду не повідомили. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 21 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбупостановлено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Апеляційним судом Дніпропетровської області 20 березня 2015 року була винесена ухвала, в якій вказано, що суд першої інстанції при постановлені рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України та відповідно до вимог ст. 214 ч. 1 п.6 ЦПК України. У судове засідання сторони по справі не з'явилися, про дату і час розгляду справи в суді сповіщалися належним чином, причину свого нез'явлення до суду не повідомили. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 29 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Друга Дніпропетровська держнотконтора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинипостановлено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Апеляційним судом Чернігівської області за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] 20 березня 2015 року постановлено рішення про часткове задоволення позову [PERSON] і стягнуто на її користь солідарно з [PERSON] і [PERSON] 590 грн. на відшкодування матеріальної шкоди і 250 грн. на відшкодування моральної шкоди. Питання про розподіл судових витрат, у даній справі судового збору, як це передбачено п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України, судом не вирішене. У судове засідання сторони не з'явились. Будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток всім учасникам справи 03 квітня 2015 року. Від [PERSON] 07 квітня 2015 року надійшла заява з проханням врахувати при вирішені питання про розподіл судових витрат ту обставину, що вона є інвалідом дитинства ІІ групи. Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним постановити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення судового збору в дохід держави, оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід ІІ групи (а.с. 5). Додаткове рішення може бути ухвалене, згідно з п.4 ст. 1 ст. 220 ЦПК України, у випадку, коли судом не вирішене питання про судові витрати. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. У даній справі позов задоволено частково шляхом солідарного стягнення на користь позивача відповідних сум з двох відповідачів. Вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задоволені на 48% (590 : 1219 х 100), а вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволені на 17 % ( 250 : 1500 х 100). Відповідно, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню 175, 39 грн. судового збору за розгляд судами двох інстанцій позову майнового характеру, тобто 48% від 365,40 грн. (243,60 + 121,80) та 62,12 грн. за розгляд позову немайнового характеру, тобто 17% від 365,30 грн. ( 243,60 + 121,80), а всього 237,51 грн. Однак, відповідач [PERSON] є інвалідом дитинства ІІ групи безстроково , що підтверджується довідкою серії [NUMBER], виданою 11.02.1988 р., що відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення її від сплати судового збору. Отже, судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Арбітражний керуючий, ліквідатор Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 681/486/17 за позовом [PERSON] до Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При цьому, заявник просив звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи тим, що у підприємства відсутні кошти для сплати судового збору, так як все майно підприємства-банкрута продане та поступлень коштів не буде. Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суддя, розглянувши дане клопотання, вважає, що воно підлягає до задоволення частково. Враховуючи обставини, на котрі вказує арбітражний керуючий, ліквідатор Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства [PERSON], суддя вважає за можливе відстрочити сплату судового збору в сумі 800 грн. до ухвалення судового рішення. При цьому, заява про перегляд заочного рішення оформлена з дотриманням вимог ст.285 ЦПК України, а тому наявні підстави для її прийняття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Арбузинським районним судом Миколаївської області 05 лютого 2018 року розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ КБ ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням суду, ухваленим в підготовчому засіданні, вимоги позивача задоволено повністю та вирішено стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23211 грн. 28 коп. При зверненні до суду з даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до платіжного доручення № PROM5BAPEC від 05.12.2017 року сплатило судовий збір в сумі 1600 грн. (а.с. 39). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у повному обсязі визнано позов до початку розгляду справи по суті (а.с. 47) Ухвалюючи рішення у зазначеній цивільній справі, судом не вирішено питання про судові витрати, а саме про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд вважає, що питання про ухвалення додаткового рішення в даному випадку можливо вирішити без виклику сторін. Оскільки судом, при винесенні рішення не вирішено питання про судові витрати, а саме про повернення ПАТ КБ «ПриватБанк», з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 800 грн., тому суд вважає за необхідне вирішити це питання ухваливши додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Арбузинським районним судом Миколаївської області 20 листопада 2019 року розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням суду, ухваленим в підготовчому засіданні, вимоги позивача задоволено повністю та вирішено стягнути визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] просила суд звільнити її від сплати судового збору, оскільки має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей та є багатодітною матір`ю. Таким чином, судовий збір за подання вказаної позовної заяви до суду не справлявся. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у повному обсязі визнано позов до початку розгляду справи по суті (а.с. 32). Ухвалюючи рішення у зазначеній цивільній справі, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд вважає, що питання про ухвалення додаткового рішення в даному випадку можливо вирішити без виклику сторін. Оскільки судом, при винесенні рішення не вирішено питання про судові витрати, тому суд вважає за необхідне вирішити це питання ухваливши додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Артемівська міська рада звернулась до суду з заявою, у якій вказує, що власниками квартири [ADDRESS] о у м. Артемівську, жилою площею 13,80 кв.м., загальною площею 21,80 кв.м., є [PERSON], який помер 19.06.2011 року і [PERSON], яка померла 04.06.2012 року. Після смерті [PERSON] і [PERSON]. залишалося спадкове майно у вигляді вказаної квартири, яке до іншої особи не перейшло. В даної квартирі ні хто не зареєстрований. В теперішній час заявнику необхідно визнати спадщину відумерлою. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо заявник просить суд визнати спадщину відумерлою. Вказані обставини і зявилися підставою заяви. В судове засідання представник заявника не зявився, надав до суду заяву в якої наполягає на заявлених вимогах, просив їх задовольнити та розглядати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки сторін судового засідання, вважає, що вимоги заявника необхідно задовольнити, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2004 року квартира [ADDRESS], загальною площею 21,8 кв.м., належить на праві приватної власності [PERSON] і [PERSON]. Згідно довідки БТІ Артемівська №14 станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і [PERSON]. Згідно запису акту про смерть №604 від 20.06.2011 року [PERSON], помер 19.06.2011 року. Згідно запису акту про смерть №649 від 05.06.2012 року [PERSON], померла 04.06.2012 року. Згідно довідки Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 02.07.2015 року за № 771/01-16 спадкова справа на майно [PERSON] не відкривалася, а також до Першої Артемівської державної нотаріальної контори ніхто не звертався з заявою про прийняття спадщини. Згідно довідки Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 25.08.2015 року за № 1012/01-16 спадкова справа на майно [PERSON]. не відкривалася, а також до Першої Артемівської державної нотаріальної контори ніхто не звертався з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст..1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом ... суд визнає спадщину виморочною за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладеного суд вважає вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved