Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 24.01.2014 року між ПАТ«МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4-014-801-2-14-Г (з ануїтет ними платежами), відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 11 000 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних, строком з 24.01.2014 року по 23.01.2017 року. Відповідно до п.1.4 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним здійснюється щомісячними ануїтет ними платежами передбаченими договором. Визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутних послуг та інших фінансових зобовязань відповідача, які повязані отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки, а також графік платежів наведено у Додатку № 1 до цього договору, який є невідємною його частиною (п.1.5 договору). Згідно з п.п.3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 кредитного договору відповідач зобовязується повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16-00 год 23 січня 2017 року, використати кредит на цілі визначені у п.1.3 договору, своєчасно та в повному обсязі сплачувати щомісячні платежі за договором. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом проводиться до 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Згідно п.4.4 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 1,5 % від суми кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Однак, відповідачем [PERSON] взяті на себе обовязки, щодо виконання умов договору в повному обсязі не виконує з 01.04.2015 року по 29.02.2016 року, у звязку з чим, станом на 22.03.2016 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 13\~435,08 грн., що складається з наступного: 7\~288,67 - заборгованість за кредитом; 371,41 грн. відсотки за фактичне користування кредитом; 825,00 грн. комісія за обслуговування кредиту; 4\~950,00 грн. штраф. Позивач просить розірвати кредитний договір № 04-014-801-2-14-Г від 24.01.2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON], стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13\~435,08 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, згідно довідки управління державної міграційної служби відповідач в 2014 році знятий з реєстраційного обліку в 2014 році в м.Харків, тому, суд вважає можливим розглянути справу за останнім відомим місцем реєстрації відповідача за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 24.01.2014 року між ПАТ«МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4-014-801-2-14-Г (з ануїтет ними платежами), відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 11 000 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних, строком з 24.01.2014 року по 23.01.2017 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 615 ЦК України передбачено, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором і надав відповідачу суму кредиту. А відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим, станом на 22.03.2016 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 13\~435,08 грн., що складається з наступного: 7\~288,67 - заборгованість за кредитом; 371,41 грн. відсотки за фактичне користування кредитом; 825,00 грн. комісія за обслуговування кредиту; 4\~950,00 грн. штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору. Відповідно до п.7.1 кредитного договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов»язань за ним. Закінчення строку договору не звільняє відповідача від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Дострокове розірвання договору здійснюється у випадках, передбачених чинним законодавством та цим договором. Відповідачка не спростувала вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальній обовязок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи [PERSON] порушив умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобовязання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 13\~435,08 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved