Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 12 квітня 2017 року вона придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Водночас, відповідач ухиляється від того, щоб добровільно припинити реєстрацію місця його проживання в цій квартирі. Тому [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №57 по вул. Гагаріна, 1 в м. Борисполі, та примусово зняти з реєстрації місце його проживання в цій квартирі. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не зявився у судове засідання та подав заяву (а.с.18), в якій він визнає позов та просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 12 квітня 2017 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири (а.с.7-8), за яким [PERSON] відчужив у власність позивача квартиру [ADDRESS]. Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу [PERSON] №34755541 від 12 квітня 2017 року за [PERSON] було зареєстрованого право власності на цей обєкт нерухомого майна. Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84929305 від 12 квітня 2017 року (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з п.1 ч.1 ст.346 цього ж Кодексу право власності\~припиняється у\~разі відчуження власником свого майна. Встановлено, що у [PERSON] припинилось право власності на квартиру [ADDRESS]. Разом з цим речовим правом припинилось також право відповідача на користування проданим помешканням для власного проживання. Водночас, з довідки про склад сімї №206 від 7 лютого 2018 року (а.с.10) та довідки УДМС України в Київській області №1045 від 19 березня 2018 року (а.с.14) вбачається, що майже через рік після продажу квартири місце проживання відповідача залишається зареєстрованим в цьому обєкті нерухомого майна. З огляду на це суд вважає допустимим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №57 по вул. Гагаріна, 1 в м. Борисполі. Водночас, зняття з реєстрації місця проживання відповідача взагалі не відноситься до повноважень суду. Крім того, підставою для вжиття цього заходу є лише рішення суду, яке набрало законної сили. Натомість, станом на день ухвалення рішення суду воно навіть теоретично не може набрати законної сили. Ця обставина свідчить про те, що інша вимога предявленого позову є передчасною. Відтак, підстави для її задоволення відсутні. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №4 від 3 березня 2018 року (а.с.1). Предявлений нею позов фактично задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: partial