Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Теплицької селищної ради, Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В якому прохала: - визнати відмову [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO], безпідставною; - надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України; - надати їй дозвіл, без згоди батька [PERSON], оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України та на виїзд до конфедерації Швейцарія. 08 квітня 2016 року судове засідання було відкладено у зв»язку з неякою відповідача на 04 травня 2016 року. В період з 11 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року включно, головуючий суддя передував у щорічній основній відпустці. Позивачка [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений. Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Теплицької селищної ради в судове засідання не з»явився, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений. Представник Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в судове засідання не з»явився, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що з травня 2009 року позивачка співмешкала з відповідачем і у них народилася дочка [PERSON], [INFO] року народження, батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] В подальшому їхнє спільне життя не склалося, дочка залишилась проживати з матір»ю та перебуває на її утриманні. Відповідач свої обов»язки по утриманні дитини не виконує, матеріально не допомагає. [PERSON] отримала від своєї сестри [PERSON], яка з 2002 року є громадянкою Швейцарії та там проживає, запрошення їй та її дочкам [PERSON] та [PERSON] на 3 місяці (з 01.06.2016 року до 31.08.2016 року) до себе в гості (арк. сп.12). Відповідач [PERSON] згоди на виїзд дочки за кордон не надає, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали його відмову не наводить, на даний час знаходиться за межами України на заробітках. Оскільки відповідач не надає згоди на виїзд дитини за кордон, позивач змушена була звернутись до суду. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» , постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231(із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 з змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved