Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В березні 2015 року Державне підприємство «Антонов» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач1), [PERSON] (надалі - відповідач2), [PERSON] (далі - відповідач3) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому просив стягнути з відповідачів солідарно на користь Державне підприємство «Антонов» суму основної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 18 434,33 грн., 3 % річних від простроченої суми за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1 559,55 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. Пізніше позовні вимоги були уточнені, а саме позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь суму основної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5 633,73 грн., 3 % річних від простроченої суми за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 158,15 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що мешканці будинку по [ADDRESS], який знаходиться на балансі ДП «Антонов», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг з березня 2009 року по червень 2014 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач-1, 3 проти задоволення позову заперечували, зауваживши, що строк позовної давності стосовно стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, яка виникла в період березень 2009 року - травень 2010 року в сумі 4 831,71 грн., а також за липень - жовтень 2010 року в сумі 1 582,38 грн. сплив. Станом на 31 грудня 2014 року заборгованості Відповідач-2 у судове засідання проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі та обставини справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані та фактично проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою форми №3 від 23 липня 2014 року. Зазначена квартира є приватизованою. Згідно положень ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач обов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (ч. 3 ст. 815 ЦК України). У відповідності до положень п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Позивач стверджує, що відповідачі є недобросовісними платниками за отримані житлово-комунальні послуги, у зв'язку за останніми утворилась заборгованість у розмірі 5 633,73 грн., на підтвердження чого позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості. Виходячи з Акту звірки взаєморозрахунків за житлово-комунальні послуги між ДП «Антонов» та мешканцями [ADDRESS], станом на січень 2010 року заборгованість за період березень-грудень 2009 року заборгованість склала 3 140,06 грн., а станом на січень 2011 року заборгованість за період січень-травень 2010 року склала 1 691,65 грн. Виходячи із зазначеного, заборгованість відповідача виникла в березні 2009 року та за період березень 2009 року - травень 2009 року жодного платежу з боку відповідача зроблено не було. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ч. 1 ст. 257 ЦК України встановлено строк загальної позовної давності у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Строк виконання зазначений у кожній квитанції стосовно кожного окремого платежу, а саме до 20 числа місяця і є граничним терміном оплати житлово-комунальних послуг, тобто 21 число кожного місяця вважається першим днем, коли строк виконання сплинув. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Таким чином, виходячи з того, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, зазначена норма законодавства не може бути застосована, оскільки відповідачами в зазначений період не вчинено жодної дії, що свідчить про визнання ними свого боргу або іншого обов'язку. За таких обставин, стосовно заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, яка виникла в період березень 2009 року - травень 2010 року в сумі 4 831,71 грн., строк позовної давності минув, а відповідачами не вчинено жодної дії, що свідчить про визнання ними свого боргу або іншого обов'язку, оскільки розрахунковим періодом для оплати зазначених послуг є календарний місяць. Відповідачі оплатили житлово-комунальні послуги за червень 2010 року у сумі 313,76 грн., тобто на суму, що була вказана у квитанції. Наступний платіж здійснено за листопад 2010 року в розмірі 395,68 грн., тобто в межах нарахувань, без погашення попереднього боргу. Перебіг позовної давності в зобов'язаннях щодо оплати за спожиті житлово-комунальні послуги починається з дня, наступного за граничним терміном оплати житлово-комунальних послуг, і триває три роки, якщо більший термін не встановлено за домовленістю учасників договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Виходячи з акту звірки взаєморозрахунків за житлово-комунальні послуги між ДП «Антонов» та мешканцями [ADDRESS], заборгованість за 2011 рік склала 2 868,31 грн., проте була сплачена відповідачами у вересні 2014 року; заборгованість за 2012 рік склала 4 662,30 грн., проте була сплачена відповідачами у вересні 2014 року та листопаді 2014 року; заборгованість за 2013 рік склала 3 637,05 грн., проте була сплачена відповідачами у січні 2015 року. Станом на 31 грудня 2014 року заборгованість відповідача за 2014 рік відсутня. Таким чином, строк позовної давності стосовно стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, яка виникла в період березень 2009 року - травень 2010 року в сумі 4 831,71 грн., а також за липень - жовтень 2010 року у сумі 1 582,38 грн. сплинув, а отже, заявлена сума заборгованості не підлягає стягненню, тобто позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed