Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12 713 грн. 55 коп. за кредитним договором №б/н від 21.03.2011 року та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 21 березня 2011 року між АТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 7200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свій обов`язок згідно до договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 01.09.2019 року заборгованість за кредитним договором склала 12 713 грн. 55 коп., в тому числі: 1318 грн. 11 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3122 грн. 91 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6490 грн. 93 коп. заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання, 700 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 581 грн. 60 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча завчасно надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вразі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника позивача та відповідача. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. 21 березня 2011 року між АТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання останній кредиту в сумі 7200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 цього Договору [PERSON] надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договром банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договром, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Згідно умов укладеного Договору від 21 березня 2011 року, [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6 цього Договору в разі невиконання зобов`язань на вимогу банку [PERSON] зобов`язалася виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., позичальник сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п.2.1.1.7.6 цього Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Як вбачається з Тарифів обслуговування кредитних карт, штраф за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобов`язань сплачується в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Як встановлено судом, свій обов`язок згідно кредитного договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 01.09.2019 року заборгованість за кредитним договором склала 12 713 грн. 55 коп., в тому числі: 1 318 грн. 11 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3 122 грн. 91 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6 490 грн. 93 коп. заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання, 700 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 581 грн. 60 коп. штраф (процентна складова). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 1318 грн. 11 коп. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 3 122 грн. 91 коп. є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення пені в розмірі 7190 грн. 93 коп., а також штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 581 грн. 60 коп., то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до розрахунку заборгованості, що надана позивачем, позивач нараховував відповідачу за невиконання\~зобов`язань за\~кредитним договором пеню у розмірі 7190 грн. 90 коп. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту, з урахуванням строку прострочення відповідачем виконання зобов`язань за кредитним договором, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зменшення пені, та вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача пеню у розмірі 2000 грн., у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Цивільно правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконаного обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст..61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зважаючи на вищевикладене та відповідно до ст..549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором буде суперечити положенням, які закріплені у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що за невиконання зобов`язань за кредитним договором в даному випадку з відповідача підлягає стягненню пеня, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення штрафів (фіксованого та його процентної складової), оскільки застосування двох санкцій за одне і те саме порушення умов договору є недопустимим. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню,\~а саме\~з відповідача\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути заборгованість\~за тілом\~кредиту у\~розмірі 1318\~грн.\~11\~коп.,\~заборгованість простроченим\~тілом кредиту\~у розмірі\~3\~122 грн.\~91\~коп. та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі 2 000 грн., а всього стягнути 6 441 грн. 02 коп., а в задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 39 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 зазначено, що в разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням вказаних вище роз`яснень, в сумі 1651 грн. 80 коп..

Outcome: partial