Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.08.2019 позивач та відповідач уклали договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] . Підписавши цей договір відповідач погодився з умовами, викладеними у договорі та у правилах споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» (далі Правил), які розміщені (оприлюднені) на сайті банку. Згідно умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 99710,52 грн., з яких 97765,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 1945,52 грн. - на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні кредиту, відповідно до умов договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором, на рахунок банку шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 4754,00 грн. відповідно до графіка, але у повному обсязі не пізніше 05.08.2022 року. Всупереч умов кредитного договору позичальник тривалий час не здійснює платежів в повному обсязі, а тому виникла заборгованість по кредиту, процентам, комісії, розрахунки якої надані до позовної заяви. Відповідно до рахунку заборгованості, наданого банком, заборгованість за кредитом відповідача станом на 16.07.2021 становить 66511,85 грн., яка складається з наступного: 52622,17 грн. заборгованість за кредитом; 13889,68 заборгованість по комісії. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.08.2021 відкрито позовне провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача Продан І.С. не з`явився, але в резолютивній частині позову просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин при зверненні до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу. Судом установлено, що 05.08.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] . Підписавши цей договір, відповідач погодився з умовами викладеними у договорі та у Правилах споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» (далі Правил), які розміщені (оприлюднені) на сайті банку. Згідно умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 99710,52 грн., з яких 97765,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 1945,52 грн. - на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні кредиту, відповідно до умов договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором, на рахунок банку шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 4754,00 грн. відповідно до графіка, але у повному обсязі не пізніше 05.08.2022 року. Відповідно до п. 3.8 ст. 3 договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 05 числа (включно) кожного місяця. Згідно до п. 3.9, 3.10 договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 0,00001 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором термін у розмірі 7,00001 %. Відповідно до п. 3.12 договору позичальник сплачує банку комісію у розмірі та порядку відповідно до умов договору та додатку №1 до договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були порушені умови договору кредиту в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом та комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості. Крім того, 25.05.2021 на адресу [PERSON] позивачем направлено вимогу про погашення заборгованості по кредиту у розмірі 62543,37 грн., яка залишилась поза увагою відповідача та заборгованість за договором кредиту погашена не була. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі, якщо фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав і законних інтересів, шляхом зобов`язання відповідача виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17. Відповідач не оспорював укладення чи не укладення кредитного договору, а з розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що позичальник сплачував заборгованість та користувався кредитними коштами. Враховуючи вищевикладене, оскільки судом встановлено, що відповідачем було порушено умови, на яких ним було взято кредит, тому вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та заборгованості по комісії підлягають повному задоволенню. Нарахування Банком позичальнику вказаної суми підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, який боржником не спростований. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved