Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

АТ «МЕГАБАНК» звернувся із указаним позовом, який мотивував тим, що 26.07.2017 між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №76-018-950-2-17-Г (за ануїтетними платежами), за яким остання отримала кредит у розмірі 20179,37 грн. на строк до 16 години 24.07.2020 зі сплатою процентної ставки за користування кредитом на суму заборгованості у розмірі 15%. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти у сумі 20179,37 грн. За кредитним договором відповідач зобов`язувалася вносити щомісячний платіж, який включає суму ануїтетного платежу та суму щомісячної комісійної винагороди не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, яка становить 1207,26 грн. Сплата коштів повинна відбуватися згідно рахунку для повернення кредиту. Починаючи з 01.08.2018 відповідачем порушуються умови сплати платежів за кредитом, тому відповідно до п.4.4 кредитного договору, починаючи з 03.12.2018 [PERSON] була встановлена процентна ставка у розмірі 0,1% річних. Станом на 01.06.2019 відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 24535,05 грн., яка складається із: суми залишку заборгованості за кредитом у сумі 14191,61 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 включно у сумі 196,30 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року включно у сумі 1066,42 грн. та суми штрафу у розмірі 9080,72 грн. Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися, відзив на позов від відповідача, відповідь на відзив від позивача, заперечення на відповідь від відповідача до суду не надходили. Поштове відправлення (копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовом та додатками до нього) повернулося на адресу суду без вручення відповідачеві з відміткою поштаря від 30.07.2019 «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.54). Враховуючи, що відповідач [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.49), поштове відправлення направлялося за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляла, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, поштове відправлення таким, що доставлене 30.07.2019 (а.с.54). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матерілами справи установлено, що 26.07.2017 між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК» (а.с.40-43) та [PERSON] був укладений кредитний договір №76-018-950-2-17-Г (за ануїтетними платежами), за яким остання отримала кредит у розмірі 20179,37 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом на суму заборгованості у розмірі 15% на строк до 16 години 24.07.2020 (а.с.12-14). Відповідно до умов кредитного договору № 76-018-950-2-17-Г від 26.07.2017 відповідач зобов`язалася повернути кредит до 16:00 години 24.07.2020, сплачуючи щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (окрім першого та останнього) проценти за його використання, шляхом щомісячних ануїтетних платежів в розмірі 1207,26 грн. та комісійну винагороду в розмірі 2,5% від суми кредиту (п.п.2.8.2.9 Кредитного договору) . Відповідно до п.4.4 вищевказаного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п.2.11 цього договору (0,1% річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород відповідач сплачує штраф у розмірі 45% від суми кредиту. АТ «МЕГАБАНК» повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 76-018-950-2-17-Гвід 26.07.2017 та надав [PERSON] кредит у розмірі 20179,37 грн., відповідач зазначені кошти отримала, про що свідчить заява на видачу готівки від 26.07.2017 (а.с.15). Натомість, користуючись кредитним коштами, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.06.2019 утворилася заборгованість у розмірі 24535,05 грн., яка складається із: суми залишку заборгованості за кредитом у сумі 14191,61 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 включно у сумі 196,30 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року включно у сумі 1066,42 грн. та суми штрафу у розмірі 9080,72 грн.(а.с.16,19-31). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 48-089-850-2-17-Г від 26.07.2017 не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, суд вважає що сума заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 24535,05 грн. підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати у сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved