Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та визначено місце проживання малолітніх дітей разом з матірю за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Глибоке, вул. Світанкова, 26. Незважаючи на це, [PERSON] зявляється за адресою проживання заявника у стані алкогольного спяніння, нецензурно лається та ображає заявника в присутності дітей, погрожує застосуванням фізичного насильства. Вказана обставина була підставою для звернення [PERSON] до суду з заявою про винесення обмежувального припису. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року [PERSON] було заборонено перебувати за місцем проживання [PERSON] за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Глибоке, вул. Світанкова, 26, та наближатись до неї на відстань не менше 50 метрів. Протягом часу дії даного припису, а саме з 06 вересня по 06 листопада 2018 року [PERSON] проживав окремо від заявника за адресою: [ADDRESS]. Проте, після закінчення строку дії обмежувального припису [PERSON] повернувся до місця проживання заявника та продовжив вчиняти психологічне насильство та моральне знущання. У звязку з цим [PERSON] просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обовязки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею та спільними малолітніми дітьми за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Глибоке, вул. Світанкова, 26; заборонити наближатися на відстань не менше 50 метрів до місця її спільного проживання (перебування) разом з неповнолітніми дітьми за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Глибоке, вул. Світанкова, 26; заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати її, якщо за власним бажанням заявник перебуває у невідомому [PERSON] місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто та через третіх осіб. У судовому засіданні [PERSON] підтримала вимоги, викладені в заяві, та наполягала на її задоволенні у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився та про своє ставлення до поданої заяви не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям. Вказана обставина підтверджується копією заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2018 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-11). Від спільного подружнього життя вони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] (а.с.12,13). Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2018 року визначено місце проживання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], разом з їх матірю [PERSON] Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року заяву [PERSON] задоволено частково та видано обмежувальний припис стосовно [PERSON], яким протягом двох місяців визначені заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонено перебувати в місці свого проживання із колишньою дружиною [PERSON] та двома неповнолітнім дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Глибоке, вул. Світанкова, 26; заборонено наближатись на відстань меншу ніж 50 метрів до фактичного місця проживання заявника з дітьми, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Глибоке, вул. Світанкова, 26 (а.с.15-19). Зі змісту заяви та пояснень [PERSON] наданих у судовому засіданні встановлено, що після закінчення дії обмежувального припису [PERSON] знову повернувся до будинку, де проживає заявник разом з малолітніми дітьми, та продовжив вчиняти фізичне, психологічне та моральне насильство. Зокрема, психологічне насильство та моральне знущання полягає в тому, що [PERSON] приходить до будинку в будь-який час та напідпитку, незважаючи на те, що заявник та малолітні діти вже відпочивають, а то і сплять. В подальшому [PERSON] починає скандалити. Так, 24 листопада 2018 року [PERSON] перебувала на святкуванні дня народження свого знайомого в м. Бориспіль, кафе «Золотий лев». Близько 22.00 години [PERSON], перебуваючи у стані сильного алкогольного спяніння почав переслідувати [PERSON], вимагати від неї пояснення щодо присутності на даному святкуванні та спілкуванні з іншими запрошеними гостями. В подальшому [PERSON] схопив заявника за шию та почав душити, після чого вдарив головою в обличчя, внаслідок такого удару у [PERSON] був розбитий ніс, пішла кров, запаморочилась голова. 25 листопада 2018 року [PERSON] зявився за адресою проживання [PERSON] та впродовж дня розпивав спиртні напої та висловлювався образливими словами в присутності дітей в бік заявника, а також погрожував застосуванням фізичного насильства. 30 листопада 2018 року [PERSON] перебуваючи за місцем проживання [PERSON] викрав карту памяті з її мобільного телефону. Вказані обставини в їх сукупності, на переконання [PERSON], вказують, що [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство, яке полягає у нанесенні їй образ, моральних знущань, побитті та матеріальних втрат. За змістом п.3 та п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдником визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. При цьому, згідно з положенням п.7 ч.1 ст.1 цього Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом\~визначаються один\~чи декілька\~таких заходів\~тимчасового обмеження\~прав кривдника\~або покладення\~на нього\~обовязків,\~зокрема заборона\~перебувати в\~місці спільного\~проживання (перебування)\~з постраждалою\~особою; заборона\~наближатися на\~визначену відстань\~до місця\~проживання (перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що 19 лютого 2019 року за заявою [PERSON] до ЄРДР було внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.125 КК України за наступним фактом: 11 лютого 2019 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Бориспіль, вул. Світанкова, 26, нанесла удари по тулубу та голові [PERSON], внаслідок чого спричинила останній тілесні ушкодження (а.с.8). Проте, судом критично сприймається вказаний [PERSON] з ЄРДР від 19 лютого 2019 року в якості належного доказу. Оскільки, зі змісту витягу не вбачається, що [PERSON] зазнала тілесних ушкоджень саме у звязку з вчиненням протиправних дій [PERSON] Крім цього, заявник в своїх поясненнях вказала, що фізичного насильства з боку [PERSON] у вигляді побоїв вона зазнала за адресою свого місця проживання: [INFO]. Тоді як у [PERSON] з ЄРДР вказано місце вчинення кримінального правопорушення м. Бориспіль, вул. Світанкова, 26. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що [PERSON] не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства. У відповідності до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінювання ризиків здійснюється на основі оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на те, що матеріали цивільної справи не містять жодних доказів на підтвердження продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] та його наміру продовжувати вчиняти неправомірні дії, незважаючи на вжиття відносно нього заходів обмежувального характеру на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року. Саме тому лише твердження заявника стосовно того, що [PERSON] чинить домашнє насильство суд не може покласти в основу судового рішення. Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання, що у задоволенні вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed