Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В вересні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», мотивуючи свої вимоги тим, що 04.10.2007 р. між нею та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки від 04.10.2007 р. № 06\\3048дп-07. За яким, Позивач зобов'язується перед Відповідачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] У зв'язку з тим, що Відповідач не визнає право Позивача на припинення зобов'язання за Договором поруки та намагається безпідставно в порядку третейського розгляду стягнути з Позивача грошові кошти, у останньої виникла необхідність захистити свої права та законні інтереси, шляхом звернення до Оболонського районного суду м. Києва з вимогою про визнання договору поруки припиненим. Вказаний Договір поруки, Позивач просить визнати припиненим на підставі та у порядку ч. 1, ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки [PERSON] не була проінформована про укладення між Відповідачем та [PERSON] Додаткової угоди б/н від 10.11.2009 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07 та Додаткової угоди б/н від 04.11.2010 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, за якими, без її згоди, збільшено обсяг відповідальність поручителя, а також, через те, що Відповідачем пропущено строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред'явлення вимог до поручителя. До судового засідання з'явилась представник Позивача, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення та зазначила, що підстав для визнання поруки припиненою не має, оскільки Позивач не вірно застосовує положення ст. 559 ЦК України, твердження Позивач про збільшення її відповідальності за Договором поруки не відповідає дійсності, також, на думку Відповідача, [PERSON] помилково вважає, що Банком протягом шести місяців не направлено вимогу до поручителя. В обґрунтування своїх заперечень, представник Відповідача надала копію письмової вимоги до [PERSON] від 09.04.2014 р. та копію рекомендованого повідомлення про вручення 17.04.2014 р. цієї вимоги Позивачу. Заслухавши пояснення представника Позивача і представника Відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Відкрите акціонерне товариство «Банк Універсальний» змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Так, Позивач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 07.05.2009 р., що підтверджується свідоцтво про розірвання шлюбу. 04.10.2007 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» було укладено договір поруки від 04.10.2007 р. № 06\\3048дп-07. Згідно п. 1 Договору поруки, Позивач зобов'язується перед Відповідачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], за яким останній зобов'язувався до 03.10.2012 р. повернути кредит у розмірі 9 748,00 (дев'ять тисяч сімсот сорок вісім) дол. США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. З 2008 р., після припинення шлюбних відносин, [PERSON] проживає окремо, що підтверджується актом від 12.06.2013 р., складеним КП ЖЕО-111 Голосіївського району м. Києва. З вказаного часу, Позивач з [PERSON] не спілкується, в тому числі, їй нічого не відомо щодо належного/неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором. 12.09.2013 р. Позивач отримала ухвалу Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.09.2013 р. по справі № 831/13 про порушення провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до неї та [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. З матеріалів третейської справи № 831/13 Позивачу стало відомо, що між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткові угоди, а саме: Додаткову угоду б/н від 10.11.2009 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, за якою Відповідач з [PERSON] домовились про наступне: 1. строк користування кредитом за Кредитним договором продовжується та встановлюється до 10.11.2012 р. включно. 2. [PERSON] зобов'язується: 2.2. в період з 10.11.2010 р. сплачувати за користування кредитом процентну ставку у розмірі 17% річних. 4. Доповнити Кредитний договір пунктами наступного змісту: 4.2. Встановити новий порядок розгляду спорів по Кредитному договору: «Всі вимоги, які виникають при виконанні цього Договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. При цьому, Сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають даті і місцю укладення Договору». 6. Уклавши цю Додаткову угоду, Відповідач та [PERSON] погодили наступне: 6.1. У випадку не виконання та/або неналежного виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором, ПАТ «Універсал Банк» має право стягнути з [PERSON] штраф у розмірі 100% від загальної суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за Договором, за кожен випадок такого не викання або неналежного виконання, але не більше ніж 100 грн. за кожен такий випадок. Додаткову угоду б/н від 04.11.2010 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, за якою Відповідач з [PERSON] домовились про наступне: 1. строк користування кредитом за Кредитним договором продовжується та встановлюється до 10.11.2012 р. включно. 2. [PERSON] зобов'язується: 2.1. в період з 10.11.2010 р. по 09.11.2011 р. включно сплачувати за користування кредитом процентну ставку у розмірі 13% річних. 2.2. в період з 10.11.2011 р. сплачувати за користування кредитом процентну ставку у розмірі 17% річних. Положення п.п. 4.2. п. 4 та п.п. 6.1. п. 6 Додаткової угоди б/н від 04.11.2010 р. до Кредитного договору аналогічні положенням п.п. 4.2. п. 4 та п.п. 6.1. п. 6 Додаткової угоди б/н від 10.11.2009 р. до Кредитного договору. Ухвалою Дніпровського районного суду від 15.04.2014 року по справі щодо скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №831 /13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором частково скасовано рішення від 26.09.2013 року зазначеного Третейського суду в частині стягнення з [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» суми заборгованості за кредитним договором та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 5 Договору поруки визначено, що Позивач відповідає по зобов'язаннях [PERSON] в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків завданих Відповідачу невиконанням або неналежним виконанням [PERSON] умов Кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з п. 11 Договору поруки, всі зміні та доповнення до нього вносяться в письмовій формі шляхом укладення додаткових угод, підписаних уповноваженими представниками Сторін. Судом встановлено, що Позивачу стало відомо про укладені між Відповідачем та [PERSON] Додаткові угоди б/н від 10.11.2009 р. та від 04.11.2010 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07 лише після ознайомлення з матеріалами третейської справи № 831/13. Дана обставина не заперечувалась та не спростовувалась і самим Відповідачем. А тому, посилання Відповідача на Постанову НБУ від 03.06.2009 р. № 328 «Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів», як на підставу за якою, [PERSON], як позичальнику за кредитним договором від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, шляхом укладення додаткових угод начебто надано пільгові умови погашення кредиту є безпідставними і необґрунтованими. Оскільки, як вбачається з Додаткових угод б/н від 10.11.2009 р. та від 04.11.2010 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, укладених між Відповідачем та [PERSON], пільгові умови погашення кредиту передбачали зменшення процентної ставки з 12,5% річних до 12% річних лише в період з 10.11.2009 р. по 09.11.2010 р., а в подальшому процентна ставка за користування кредитними коштами була збільшена (в період з 10.11.2010 р. по 09.11.2011 р. до 13% річних, а з 10.11.2011 р. до 17% річних). У постановах Верховного Суду України (справа 6-73цс12, справа 6-134цс12) висловлена правова позиція, яка є обов'язковою для всіх судів України за ст. 360-7 ЦПК України, згідно якої до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. В разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. В свою чергу, згідно п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що умовами Додаткових угод б/н від 10.11.2009 р. та б/н від 04.11.2010 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, укладених між Відповідачем та [PERSON], змінено умови основного зобов'язання за кредитним договором від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, а саме: підвищено розмір процентної ставки (п.п. 2.1., п.п. 2.2. п. 2 Додаткових угод); відстрочено виконання зобов'язання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами (п. 1 Додаткових угод); установлено штраф (п.п. 6.1. п. 6 Додаткових угод); встановлено новий порядок розгляду спорів за Кредитним договором (п.п. 4.2. п. 4 Додаткових угод), що в сукупності, в порушення п. 11 Договору поруки, призвело до збільшення розміру відповідальності Позивача за Договором поруки без його згоди. У зв'язку з чим, порука, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, припинилась. Крім того, як вбачається з п. 1 Договору поруки та п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, строк виконання основного зобов'язання по поверненню кредиту встановлено до 03.10.2012 р. Пунктом 12 Договору поруки визначено, що він вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07 [PERSON] чи Позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З вищевикладеного вбачається, що оскільки Відповідач протягом шести місяців, починаючи з 04.10.2012 р. (від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07) по 04.04.2013 р. (останній день шестимісячного строку), не пред'явив вимогу до Позивача або не звернувся до суду з позовом про виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Договором поруки, то, враховуючи положення п. 4 ст. 559 ЦК України, така порука є припиненою. В свою чергу, судом встановлено, що надана представником Відповідача вимога від 09.04.2013 р. до Позивача про виконання [PERSON] зобов'язань на підставі Договору поруки була направлена ПАТ «Універсал Банк» з порушенням строку для її пред'явлення (направлення). За таких обставин та на підставі вказаних норм закону, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] щодо визнання договору поруки № 06\\3048дп-07 укладеного 04.10.2007 р. між нею та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» припиненим, з моменту укладення, 10.11.2009 р., між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» додаткової угоди б/н від 10.11.2009 р. до кредитного договору від 04.10.2007 р. № 06\\3048к-07, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved