Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В зв'язку з виконанням ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, 10 квітня 2018 року представником позивача до суду було подано уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої позивачем заявлено лише одну вимогу - розірвання шлюбу. З огляду на це, ухвалою суду від 11.04.2018 року прийнято уточнюючу позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 6 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області зареєструвано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 2220. В період спільного проживання в сторін народилася донька, [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Сторони мають різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з червня 2017 року та примирення є неможливим. Спору щодо поділу майна між ними немає. За таких обставин, на думку [PERSON], подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася надіславши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача Також представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши на електронну адресу суду клопотання про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу без його участі та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Додав, що з квітня 2017 року вони проживають окремо. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 137850, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 06.09.2013 року, судом встановлено, що 6 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2220. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка «Топчій» (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 270191, виданого 04.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Слід зазначити, що 6 квітня 2017 року між сторонами було укладено шлюбний договір (а.с. 11). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з квітня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище «Топчій». У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджено документально (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved