Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Технологія вуглездобичі» про стягнення на її користь 70000 грн. у відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок загибелі її чоловіка [PERSON] від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним 19 листопада 2014 року. \~ Свої вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Технологія вуглездобичі», де працював забійником на відбійних молотках. 19 листопада 2014 року [PERSON], виконуючи обовязки забійника трагічно загинув. Цей нещасний випадок був визнаний спеціальною комісією таким, що стався з її чоловіком на виробництві, тому оформлений по формі Н-1. Внаслідок загибелі на виробництві чоловіка позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях в звязку з втратою нею близької людини. Дізнавшись про смерть свого чоловіка, вона зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу і не може відновити свою душевну рівновагу. Вона відчуває хронічну втому та перебуває у стані роздратування. Моральні страждання повязані з її фізичним станом, а саме душевне хвилювання, постійно хвилюють думки про те, що поховала свого чоловіка та батька своїх дітей. Звичні життєві звязки втрачені через обмеження спілкування з друзями, знайомими, рідними. Розмір завданої їй загибеллю чоловіка моральної шкоди вона оцінює в 70 000 грн. \~\~ Позивач та її представник у судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги та надали пояснення аналогічні викладеним в заяві. Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Свідки [PERSON], яка є матірю позивача та [PERSON] сестра померлого, в судовому засіданні пояснили, що їх родина перебуває в стані емоційного та психологічного потрясіння у звязку із загибеллю [PERSON], який повністю забезпечував свою родину матеріально, робив ремонт в квартирі. Сімя кожне літо виїжджала на відпочинок. Позивач з моменту загибелі чоловіка не може оговтатись до теперішнього часу від горя, вона постійно згадує його, та відчуває глибокі моральні страждання, у звязку з чим порушено її образ життя та життєві звязки її дітей, яких остання на даний момент забезпечує та виховує самостійно. Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, позивач є дружиною [PERSON] (а.с. 7), який знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Технологія вуглездобичі». 19.11.2014 року з чоловіком позивача по справі стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с. 16). Даний факт також підтверджено актом про нещасний випадок який стався 19.11.2014 року о 07 год. 10 хв. по формі Н-1 (а.с. 8-13). У відповідності до цього акту причиною смерті потерпілого став незадовільний стан виробничого середовища (перевищення гранично-допустимого рівня небезпечних і шкідливих виробничих процесів) Незадовільний технічний стан виробничих обєктів. Смерть настала в результаті фактично шкідливого та небезпечного устаткування (механізму), який рухається (а.с. 8-13). Згідно до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до частини 1 та 2 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Враховуючи зазначені положення основного Закону України та КЗпП України підприємство мало створити потерпілому як і іншим працівникам належні небезпечні умови праці, за яких факт настання пошкодження здоровя та смерті були неможливими. Однак, суд вважає, що саме через шкідливі та небезпечні умови праці з чоловіком позивача по справі стався нещасний випадок, внаслідок якого настала смерть. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, повязані з дією важкопрогнозованих проявів гірничогеологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоровя, їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди тощо). За таких обставин, суд приходить до висновку, що смерть [PERSON] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, власником якої є саме відповідач, тому повинен відповідати за завдану шкоду. У відповідності до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Представником відповідача для доведення факту, що нещасний випадок, повязаний з виробництвом стався внаслідок непереборної сили або з умислу чи грубої необережності потерпілого [PERSON] не надано ніяких документів чи інших доказів. Суд вважає, що саме діями відповідача позивачу по справі спричиненні моральні страждання, повязані зі смертю сина, яка є \~наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві, власником якого є відповідач. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Частиною другою ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, або смертю фізичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала. У відповідності до вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сімєю. Тобто, даною нормою передбачено в тому числі право дружини та дітей загиблого на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, юридичною особою, яка її завдала. В даному випадку відповідачем по справі. При чому, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.09.2015 року (а.с.24) встановлений факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] з чоловіком [PERSON] до дня його смерті 19 листопада 2014 року, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, суд вважає, що смерть чоловіка внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом спричинило позивачу моральну шкоду, яка виразилася в моральних та фізичних стражданнях. При цьому моральні страждання повязані з фізичним станом, а саме душевних хвилюваннях, постійні думки про те, що поховала свогочоловіка. Після загибелі чоловіка нормальні життєві та сімейні звязки позивача втрачені, через обмеження спілкування з друзями, знайомими, рідними. Фізичні страждання полягають в гострих болісних відчуттях за загиблим чоловіком, що постійно виникають. Суд враховує, що у звязку із втратою близької людини, позивач відчуває постійний дискомфорт, порушення нормальних життєвих звязків. З втратою чоловіка позивач по справі та її діти позбавилися належного піклування з боку батька та чоловіка, а також належного матеріального забезпечення, що спонукає позивача постійно вирішувати матеріальні та побутові проблеми, тобто докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Перелічені негативні явища дійсно не можуть не турбувати позивача, не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. На підставі зазначеного, суд знаходить, що \~доводи позивача про заподіяння їй моральної шкоди заслуговують на увагу. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановив наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акт спеціального розслідування нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, свідоцтво про смерть чоловіка. Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом, в результаті якого настала смерть [PERSON], суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, \~а також інші обставин, які мають істотне значення, тому вважає, що зазначена в позові сума 70000 грн. відповідає глибині моральних та фізичних страждань останньої. Тому, враховуючи вимоги розумності, справедливості і домірності завданої моральної шкоди, \~з огляду на ступень та глибину моральних страждань позивача, яких вона зазнала внаслідок смерті свого сина, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд знаходить можливим стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди в сумі 70 000 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно ч.1 п.3 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється, зокрема, на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved