Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Болградська районна державна адміністрація Одеської області в особі Районного органу опіки та піклування звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, відносно малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки остання будучи матір'ю не виконує свої батьківські обов'язки. Відповідачка зарекомендувала себе незадовільно, не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не виконує свої обов'язки по утриманню і вихованню малолітньої доньки, у зв'язку з чим дівчинка знаходиться на обліку у службі у справах дітей районної державної адміністрації, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Незважаючи на неодноразові попередження про недопущення зловживання алкогольними напоями, вона не зробила певних висновків, продовжує вести аморальний спосіб життя, ніде не працює, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. 30 вересня 2013 року малолітня [PERSON] була влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації. Орган опіки та піклування подавши зазначений позов, в першу чергу захищає інтереси малолітньої [PERSON] та просить позов задовольнити, позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини. Представник позивача, Сарсаков В.Д., який діє за доручення від 11.02.2014 року № 01/01-26/397, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення з підстав зазначених в позові, наполягав на задоволенні вимог. Відповідачка позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав, обіцяла виправитися. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.3). Реєстрація народження дитини здійснена 01 лютого 2008 року, актовий запис № 17 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України (а.с.5). За місцем проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спритними напоями, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за перебування в стані алкогольного сп'яніння в громадських місцях, за скоєння дрібного хуліганства та інш.. Веде аморальний спосіб життя, неодноразово надходили скарги від мешканців міста, що вона не займається вихованням своєї малолітньої доньки, залишає її без нагляду (а.с.6). 17 серпня 2012 року дитина [PERSON], була влаштована в Ізмаїльський районний притулок «Гніздечко» у зв'язку з тим, що поведінка та аморальний спосіб життя матері представляли загрозу життю та здоров'ю дитини (а.с.25). Відповідачка неодноразово надавала письмові розписки на ім'я служби у справах дітей, що зобов'язується стати на шлях виправлення, не вживати алкогольні напої, займатися виховання дитини та інш. (а.с.9, 10, 11). У листопаді 2012 року мати дитини [PERSON] звернулася з заявою до комісії з питань захисту прав дітей про повернення дитини в сім'ю, яка була задоволена і [PERSON] була повернута матері (а.с.27). Згідно висновку Болградського районного органу опіки та піклування від 22.11.2012 року [PERSON] була повернута в сім'ю (а.с.26). В квітні 2013 року ВКМСД Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області подали клопотання на ім'я начальника Служби у справах дітей Болградської РДА Одеської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.12). Своє клопотання обґрунтовували тим, що [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків, дрібне хуліганство, розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях та інш. Оскільки поведінка [PERSON] негативно впливає на виховання дитини та як наслідок становить загрозу її здоров'ю та життю, крім того, [PERSON] не робить висновків з проведених з нею неодноразових бесід, продовжує пиячити та вести аморальний спосіб життя (а.с.12, 22-24). 29 вересня 2013 року приблизно о 19:00 годині [PERSON] знову знаходилась у стані алкогольного сп'яніння на вулиці, дитина була поряд з нею та плакала. Працівники міліції забрали дитину та передали її під нагляд сусідів. 30 вересня 2013 року [PERSON], [INFO] була влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації одеської області (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не працює, є інвалідом дитинства та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1050.00 гривен (а.с.7), не має постійного місця проживання, веде аморальний спосіб життя, не виконує свої обов'язки з утримання і виховання дитини, постійно залишає свою дитину без батьківського піклування, без засобів до існування. За весь час перебування дитини у притулку, відповідачка цікавилася долею дитини, відвідувала її, але не створила належних умов для проживання та виховання дитини в сім'ї, продовжує пиячити та вести аморальний спосіб життя. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 30.09.2013 року за адресою де проживає [PERSON]: [ADDRESS], встановлено, що житло відповідачки складається з кімнати та кухні. В кімнаті є невеликий стіл та шафа для одягу, на кухні є диван, стіл … Сім'я проживає на кухні з метою економії засобів опалювання. На момент перевірки з продуктів харчування були: картопля, цибуля, крупа (а.с.15). Районний орган опіки та піклування в особі Болградської районної державної адміністрації Одеської області надав висновок від 18.10.2013 року за № 03/05-13 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] (а.с.160). Представник позивача, підтримав висновок та вважає, що позивачка має бути позбавлена батьківських прав щодо її доньки, оскільки свідомо ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов'язків. Отже, своїми діями, відповідачка свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачка, свідомо не виконує свої обов'язки по вихованню дитини [PERSON], [INFO]: не забезпечує належний рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, матеріально не забезпечує, не створює належних умов для проживання, після відібрання дитини та влаштування її до державного дитячого закладу, хоча і цікавилася долею дитини, відвідувала її, проте не стала на шлях виправлення, продовжує пиячити та вести аморальний спосіб життя, не створює необхідних умови для проживання та виховання дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідачки. Свідок [PERSON], який є оперуповноваженим Відділу кримінальної міліції у справах дітей Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області суду пояснив, що [PERSON] знаходиться на контролі у відділі, оскільки не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню дитини [PERSON]. Регулярно з нею проводяться профілактичні бесіди, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, щоразу надавала обіцянки виправитися, проте позитивних результатів не має, продовжує вести розгульний та аморальний спосіб життя, постійно пиячить, не контролює свої дії, неодноразово знаходили її в стані сильного алкогольного сп'яніня, лежачою на тротуарі, в палісадниках приватних будинків, при цьому дівчинка знаходилася з матір'ю, перебувала в пригніченому стані, була розгублена, плакала. Такі дії матері негативно впливають на психологічний та моральний стан дитини. Суд визнає покази свідка достовірними і приймає їх в якості доказів. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved