Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

АТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 1019,23 грн. кредитної заборгованості, в тому числі: 743,82 грн. - боргу по тілу кредиту, 32,05 грн. - боргу за процентами, 243,36 грн. - боргу за комісіями, посилаючись на те, що відповідач, отримавши згідно укладеного 04 травня 2007 року договору кредит на придбання певного майна в сумі 878 грн. зі сплатою процентів у розмірі 12% річних та комісійної плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,75% в місяць, свої кредитні зобов'язання згідно умов договору виконував неналежним чином, що спричинило до виникнення вказаного боргу. АТ «Дельта Банк» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій позовній заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.5 ст.74 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги установи банку не визнає і просить відмовити в їх задоволенні, оскільки банком пропущена позовна давність, про застосування якої він заявляє. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.ст.526, 610, 625, 1050 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (після зміни назви - АТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-24040-040507 про надання кредиту в сумі 878 грн. на придбання майна (споживчий кредит) на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення до 03 травня 2008 року зі сплатою процентів в розмірі 12% річних та комісії в розмірі 2,75% на місяць за ведення кредитної справи. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Дельта Банк» умови даного кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачу кредит в сумі 878 грн. на придбання майна (мобільного телефону марки «Samsung X160»), що підтверджується копіями меморіального ордеру №15375977, рахунку та накладної №102 від 04 травня 2007 року, в той час як [PERSON] умови зазначеного кредитного договору виконував неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісію своєчасно не сплачував (згідно розрахунку ціни позову останній платіж внесено 24 серпня 2008 року). Заборгованість [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» станом на 31 березня 2014 року складає 1019,23 грн., в тому числі: 743,82 грн. - борг по тілу кредиту, 32,05 грн. - борг по сплаті процентів, 243,36 грн. - борг по комісії, що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами; зазначений розрахунок заборгованості по кредитному договору не оспорювався відповідачем і є вірним. [PERSON] всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним умов кредитного договору. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, кредитні зобов'язання [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» залишаються непогашеними. Разом з тим, ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом положень ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Аналогічний висновок міститься й у правових позиціях Верховного Суду України, сформульованих у постанові за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які з огляду на приписи ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України (постанова від 20.11.2013р. у справі №6-126 цс 13 щодо повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув). Однією з ознак кредитного зобов'язання є його строковість. Пунктом 1.2 укладеного між сторонами договору передбачено кінцевий строк внесення позичальником кредитних платежів не пізніше ніж 03 травня 2008 року. Строки внесення щомісячних платежів у відповідності до п.2.8 договору настали 04 числа кожного місяця, закінчуючи 03 травня 2008 року, після чого почався перебіг строку позовної давності по кожному з встановлених щомісячних платежів, який закінчився після спливу трьох років по кожному платежу. Згідно наданого банком розрахунку ціни позову останній кредитний платіж [PERSON] внесено 24 квітня 2008 року, про що АТ «Дельта Банк» було достовірно відомо. Останній день строку пред'явлення позову становить 03 травня 2011 року. Питання про збільшення позовної давності, встановленої законом, сторони у відповідності до вимог ч.1 ст.259 ЦК України в договорі не вирішили. Дана позовна заява АТ «Дельта Банк» надійшла до суду з лише 17 червня 2014 року. [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві клопоче про застосування до позовних вимог банку позовної давності як підстави для відмови у позові. АТ «Дельта Банк» в своїй позовній заяві не ставить питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, посилаючись на положення ч.4 ст.631 ЦК України (закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору). Однак, дана цивільно-правова норма жодним чином не суперечить інституту «позовної давності» й не позбавляла права АТ «Дельта Банк» своєчасному зверненню до суду для захисту свого порушеного права з даним позовом в межах трирічного строку позовної давності. Таким чином, хоча кредитні зобов'язання [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» і залишаються невиконаними, але сплив строк позовної давності для їх стягнення, й відповідач в своїй письмовій заяві просить застосувати позовну давність, то в задоволенні позовних вимог установи банку слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed