Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В березні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. У позовній заяві позивачка зазначила, що 16 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Під час перебування в шлюбі в серпні 2007 року за спільні кошти вони придбали легковий автомобіль ВАЗ-211010, 2007 року випуску, двигун № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. На придбання вказаного транспортного засобу витратили 6\~000 доларів США. В грудні 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, а згодом розірвали шлюб. Спірний автомобіль перебуває у володінні та користуванні відповідача, тому виникла необхідність в його розподілі. [PERSON] просить виділити спірний транспортний засіб у власність відповідача [PERSON], а в її користь стягнути 69\~270 гривень грошової компенсації половини вартості автомобіля, та понесені нею судові витрати. В процесі судового розгляду позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 27\~781,22 гривень компенсації половини вартості автомобіля, 692,70гривень витрат по сплаті судового збору, 1771,20 гривень витрат за оплату авто товарознавчої експертизи та 1\~199,92 гривень витрат, повязаних з явкою до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] змінений позов про розподіл спірного автомобіля визнає. Однак, при винесенні рішення судові витрати в частині сплати судового збору просить стягнути в користь позивачки пропорційно до задоволених позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Судом встановлено, що з 16 липня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Із договору купівлі-продажу № 460 від 29 серпня 2007 року вбачається, що закрите акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод» продав, а покупець [PERSON] прийняв у власність та оплатив автомобіль модель: 211010 марки ВАЗ, виробник ЗАТ «ЗАЗ», вартістю 44\~380 гривень. Тобто вказаний транспортний засіб був придбаний під час перебування в зареєстрованому шлюбі із позивачкою. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 238/15-22 від 29.05.2015 року дійсна ринкова вартість автомобіля марки та моделі ВАЗ 211010, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], складає 55\~562,43 гривень. У відповідності до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з вищенаведеного, спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний за час перебування ними у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка, є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Частиною 2 ст. 183 цього Кодексу передбачено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити і виділити [PERSON] транспортний засіб, та стягнути з нього на користь позивачки 27\~781,22 гривень грошової компенсації вартості половини автомобіля. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 3\~248,93 гривень (1 771,20 гривень витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, 1 199,92 гривень витрат пов'язаних з явкою до суду та 277,81 гривень витрат по сплаті судового збору, виходячи з суми задоволених позовних вимог).

Outcome: approved