Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 35465,21 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 22.11.2012 року відповідач отримала кредитну картку «Універсальна картка». 04.04.2014 року відповідачеві було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів» відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачем зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість в сумі 35465,21 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2296,20 гривень, заборгованості по процентах в сумі 29155,14 гривень, заборгованості за пенею в сумі 1848,86 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 1665,01 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути за відсутності представника позивача. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявилася, представником відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, подано до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, відмовити позивачеві у стягненні подвійного штрафу та застосувати строки позовної давності. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 22.11.2012 року АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредитну картку «Універсальна картка», що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту (а.с. 9). 04.04.2014 року відповідачеві було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів» відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит зі встановленим кредитним лімітом на суму 1580,00 гривень в обмін на зобовязання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг позичальник дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (а.с. 17). Відповідно до п.2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 гривень, Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених Тарифів, тобто вказаним договором передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с. 32). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, передбачено, що останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт) (а.с. 30, 10). Взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту відповідач порушила і станом на 28.02.2018 року відповідно до розрахунку позивача створив заборгованість в сумі 35465,21 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2296,20 гривень, заборгованості по процентах в сумі 29155,14 гривень, заборгованості за пенею в сумі 1848,86 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 1665,01 гривень. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами та правилами надання банківських послуг, та розрахунком сум заборгованості, наданими позивачем (а.с. 9, 10, 11-34, 55-56). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ч.1\~та ч.3\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Норми цивільного законодавства щодо позовної давності встановлюють таке: сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України); загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.2 ст.258 ЦК України); зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст.266 ЦК України); перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України); перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Як було зазначено, відповідно до пунктів 2.1.2.11, 2.1.12.5 Правил користування платіжною карткою, строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці (а.с. 28, 32). Згідно довідки про видачу карт відповідачу, відповідач згідно кредитного договору б/н від 22.11.2012 року отримала картки, остання з яких має термін дії до останнього дня 03.2018 року(березня 2018 р) (а.с.66). Останній платіж здійснено в січні 2017 року, дія картки закінчилась 31 березня 2018 року, а з позовом до суду банк звернувся 02 квітня 2018 року. Тобто, загальна позовна давність не пропущена, тому є правомірним стягнення з відповідача на користь позивача відповідні суми заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом, обраховані відповідно вимог кредитного договору та закону. При цьому, спеціальна позовна давність позивачем пропущена, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за пенею, що відповідно до наданого розрахунку(а.с.7-8,55-58) нарахована за період з 01 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 1100,00 грн. Разом з тим, вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності за порушення зобовязання у виді одночасного стягнення штрафу та пені, оскільки це має ознаки притягнення до відповідальності двічі за одне й те ж саме правопорушення, підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року про застосування статті 61 Конституції України щодо застосування подвійної цивільно-правової відповідальності (пені та штрафу), відповідно до якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить ч.1 статті 61 Конституції України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише пеню у розмірі 1100,00 грн. відповідно до п.2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, а у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 1665,01 гривень (процентна складова) належить відмовити. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2296,20 гривень, проценти за користування кредитом у розмірі 29155,14 гривень, пеня в розмірі 1100 грив ень, а всього стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості в розмірі 32551,34 гривень у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором та понесені витрати позивачем у справі по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень, а всього стягнути 34313,34 гривень. . На підставі викладеного та

Outcome: partial