Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В вересні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 13.09.2006р. банк та відповідач уклали договір № б/н про надання кредиту у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 28.02.2014р. утворилась заборгованість 16535,64 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 13.09.2006р. відповідач підписала заяву на отримання кредитної картки, що разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаної зави відповідачу затверджено кредитний ліміт в сумі 5000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, зі щомісячною сплатою мінімального платежу в погашення кредиту в розмірі 7% від суми заборгованості. Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підписав свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний, сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 28.02.2014р. утворилась заборгованість 16535,64 гривень, яка складається з 3511,16грн. - заборгованість за кредитом, 13024,48грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 4455,63грн., Заборгованість за кредитом станом 28.02.2014р. становить 12080,01грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн.- штраф (фіксована частина), 604,00грн.- штраф (процентна складова), а всього 13184,01грн. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому /ч. 1 ст. 634 ЦК України/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повергнення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору № б/н від 13.09.2006 р., що є підставою для стягнення суми заборгованості за відповідним кредитним договором. Судові витрати в сумі 243,60грн. згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved