Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такої, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2019 року позивач прийняла спадщину за заповітом, а саме житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Відповідачі з моменту народження, проживали та були зареєстровані за вказаною адресою. З 2013 року відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з проханням знятися з реєстрації, однак відповідачі відмовлялися У зв`язку із викладеним позивач вимушена звернутися із даною позовною заявою до суду. Ухвалою суду від 03.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом осіб у даній цивільній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] будучи завчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, як за повідомленням на адресу реєстрації так і на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2019 року (а.с.6), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7), [PERSON] прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно домової книги (а.с.8-14) та довідки № 146 від 27.01.2020 року (а.с.17), по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до заяви жителів с. Семки Хмільницького району Вінницької області (а.с.18) та довідки Жданівської сільської ради № 148 від 27.01.2020 року (а.с.19), встановлено, що [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] більше 7 років за вказаною адресою не проживають. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але протягом тривалого часу не проживають за даною адресою, а позивач у зв`язку з їх реєстрацією позбавлена можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, чим обмежуються її права як власника згаданого об`єкта нерухомості. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved