Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обгрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.01.2017 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 13000,00 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі визначеній в договорі, однак остання свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилася загальна заборгованість за кредитом та відсотками у сумі 10185,44 грн. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого є [PERSON] який звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 16 травня 2018 року до спадкоємця померлого позичальника було направлено лист-претензію з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, однак ніяких дій з боку [PERSON] не було вчинено. Ухвалою судді від 08.08.2018 року справу прийнято до свого провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликлм учасників справи. Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 05.10.2018 р. вирішено вийти з спрощеного провадження та проводити розглд справи ва правилами загального провадження. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач надав до суду відзив з запереченнями щодо заявлених позовних вимог та просив в їх задоволенні відмовити, однак, в подальшому в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому є можливим розгляд справи в відсутності відповідача. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.01.2017 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 13000,00 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Кредитором у повному обсязі та належним чином виконано свої зобов`язання. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі визначеній в договорі, однак остання свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилася загальна заборгованість за кредитом та відсотками у сумі 10185,44 грн. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого є [PERSON] який звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 16 травня 2018 року до спадкоємця померлого позичальника було направлено лист-претензію з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, однак ніяких дій з боку [PERSON] не було вчинено. Як вбачається з витребуваної судом копії спадкової справи №688/2017 р. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] . [PERSON] 08 червня 2017 р. звернувся його син [PERSON] . Також, як вбачається з матеріалів спадкової справи, 08 червня 2017 р. дружина померлого [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від належного їй спадкового майна на користь [PERSON] . Інших спадкоємців після померлого [PERSON] немає. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 19.12.2017 р. щодо майна померлого [INFO] . [PERSON] , спадщина на яке видане свідоцтво складається з автомобіля марки «Шкода» д/н [NUMBER] . Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1213 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, однак зобов`язання за кредитним договором серед визначеного переліку відсутні, таким чином такі входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.32 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Статтею 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивністю і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. На підставі вимог статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у Передбачених цим Кодексом випадках. Положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1,3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.01.2017 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , становить 10185 грн. 44 коп. та складається з 4782 грн. 14 коп. заборгованості за тілом кредиту, 3707 грн. 37 коп. нарахованих процентів за користування кредитом, 1749 грн. 93 коп. нарахованої пені. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» слід стягнути суму боргу кредитором спадкодавця в розмірі 4782 грн. 14 коп. у межах вартості успадкованого майна. Щодо стягнення 3707 грн. 37 коп. нарахованих процентів за користування кредитом, 1749 грн. 93 коп. нарахованої пені, суд не вважає дані вимоги обгрунтовними, оскільки з поданої до суду позовноїї заяви не вбачається періоду нарахування даної заборгованості, а також враховує те, що нарахування вказаних коштів нерозривно зв`язане з особою позичальника. Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 1 762 грн. (судовий збір), які на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial