Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

В вересні 2014 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS]. Під час звернення до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області для здійснення реєстрації свого житлового будинку, позивач дізнався, що його будинок знаходиться під обтяженням - забороною на нерухоме майно, на підтвердження чого отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого підставою виникнення обтяження є повідомлення БН, видане 06.02.1991 року, видавник - Хмельницький радгосп «Союзлекраспром». Будинок був отриманий ним на основі типового договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними прибудовами, укладеного 06.02.1991 року з Хмельницьким радгоспом «Союзлекраспром». Умови даного договору дотримані, повну балансову вартість сплачено, право власності оформлено, а обтяження на будинок не було зняте. За неможливістю вирішення цього питання в позасудовому порядку просить зняти обтяження - заборону на будинок [ADDRESS]; виключити належний йому будинок [ADDRESS] з державного реєстру заборон речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 18.12.2014р. радгосп «Лісовогринівецький» за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що при зверненні позивача до реєстраційної служби письмової відповіді йому надано не було, а усно повідомлено, що питання може бути вирішено лише в судовому порядку. Представник відповідача реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника, при вирішення спору покладається на думку суду. Представник відповідача радгоспу «Лісовогринівецький» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку, що розташований в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.08.2009р. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 19975905 від 03.04.2014 року, копія котрого наявна в матеріалах справи, Хмельницьким радгоспом «Союзлекраспром» було подано повідомлення від 06.02.1991 року щодо накладення заборони відчуження нерухомого майна - вказаного жилого будинку. Повноваження з накладення заборони відчуження на час видачі вказаного повідомлення належали відповідній державній нотаріальній конторі згідно п. 6 ч. 1 ст. 13 чинного тоді Закону УРСР «Про державний нотаріат» (далі: Закон), а також виконавчим комітетам міських, селищних, сільських Рад народних депутатів у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 того ж Закону. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 54 Закону, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку за повідомленням госпрозрахункового підприємства про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку. Разом з тим, борг був погашений позивачем достроково, після чого 18.08.2009 року Лісогринівецькою сільською радою було видано свідоцтво про право власності на зазначений будинок. Вказані обставини підтверджуються повідомленням Головного управління статистики у Хмельницькій області від 15.12.2014 року за вих. № 02.3-11/1301, свідоцтвом про право власності на житло від 18.08.2009 року, технічним паспортом на будинок, копії котрих містяться в справі. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат» в чинній станом на дату видачі вище вказаного свідоцтва редакції, одержавши повідомлення підприємства про погашення позички, державний нотаріус або посадова особа виконавчого комітету сільської Ради народних депутатів знімає заборону відчуження жилого будинку. Однак, як вбачається з вище вказаного Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, заборона відчуження будинку знята в установленому порядку не була, натомість 16.06.2007 року було проведено її державну реєстрацію - зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою, а 03.04.2014 року запис про неї був перенесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому на даний час вказано вид обтяження - заборона на нерухоме майно. Наявність заборони створює позивачеві перешкоди в розпорядженні належним йому майном, однак вирішити спір в позасудовому порядку він не має можливості. Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Радгосп «Лісовогринівецький» як юридична особа до даного часу існує, про що свідчать повідомлення Головного управління статистики у Хмельницькій області від 15.12.2014 року за вих. № 02.3-11/1301, наявне в матеріалах справи, а також відсутність запису про припинення зазначеної юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Проте передбаченого ст. 74 Закону України «Про нотаріат» повідомлення про зняття заборони відчуження виплаченого позивачем будинку співвідповідачем подано в установленому порядку не було, внаслідок чого право власності позивача без законної підстави обмежується. При цьому будь-яких претензій до позивача про несплату заборгованості за договором купівлі-продажу будинку співвідповідач не заявляв. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про зняття заборони на нерухоме майно - будинок [ADDRESS] - в зв'язку з виплатою його вартості в повному обсязі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації та забезпечує ведення Державного реєстру прав. Таким органом у даній справі є реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції. На підставі ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Порядок внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141. Згідно п. 38 вказаного Порядку, державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки, зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, - за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Пунктом 75 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 868 від 17.10.2013 року, визначено документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є зокрема рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. У зв'язку з тим, що особою, майно якої обтяжено визначено саме [PERSON], який заборгованості перед відповідачем не має, то зобов'язання, на підставі якого здійснювалось обтяження майна, і саме обтяження є припиненими. Наявність відомостей про обтяження майна в державному реєстрі є безпідставним, порушує право власності позивача і не дає йому можливості вільно, на власний розсуд розпорядитися своїм майном. На підставі наведеного та

Outcome: approved