Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в травні 2006 року уклав з відповідачем договір позики на суму 1000,00 гривень. 15 червня 2013 року відповідач повернув 200,00 гривень і видав розписку про повернення боргу в розмірі 800,00 гривень через 8 місяців до 15 лютого 2014 року. Оскільки [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань просить суд стягнути на його користь: -заборгованість за договором позики в сумі 800,00 гривень; -3% річних за період з 15 лютого 2014 року по 15 лютого 2016 року в сумі 48,00 гривень; -борг з урахуваннями індексу інфляції за період з 15 лютого 2014 року по лютий 2016 року в сумі 1\~522,16 гривень; -дві гривні комісії банку; - витрати на отримання довідки Головного управління статистики у Харківській області в розмірі 305,00 гривень, а всього 2\~380 гривень 52 копійки. Крім цього просить суд стягнути з відповідача компенсацію за моральні збитки в сумі 3\~219,48 гривень, а всього 5\~600,00 гривень . Відповідач повторно в судове засідання не зявився хоча і був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не надсилав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що 15 червня 2013 року відповідач позичив у [PERSON] 800,00 гривень з кінцевим терміном повернення до 15 лютого 2014 року, про що була складена розписка ( а.с.4). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей ,того ж роду та такої ж якості. За положенням статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобовязання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно ст. 625 ЦК України. Таким чином, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3% річних. 3% річних за період з 15 лютого 2014 року по 15 лютого 2016 року складає 48,00 грн. ( 800 грн.х3%/365х730 днів). Інфляційні виплати за період з 15 лютого 2014 року по 15 лютого 2016 року складає 1\~436 ( 800х1,795). Загальна сума заборгованості з урахуванням 3% річних і інфляційні витрати складає 1484,00 гривні. Крім цього підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви в сумі 551 гривня 20 копійок. Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення витрат на отримання довідки Головного управління статистики у Харківській області про індекс інфляції в розмірі 305 грн. 16 коп. і 2 грн. комісії банку, оскільки не відносяться до судових витрат в розумінні ст. 79 ЦПК України, оскільки не є судовими, а тому не можуть присуджуватися на його користь з відповідача. Моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі, може відшкодовуватися у випадках, коли можливість такого відшкодування передбачена нормами Конституції України чи випливає з її положень та в інших випадках, передбачених чинним законодавством або угодою сторін. В даному випадку мають місце договірні правовідносини між сторонами і укладеним договором не передбачена можливість відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial