Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В березні 2015 року позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом, в якому просять суд витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Груп» (далі - ТОВ «Істерн Груп») на користь [PERSON] транспортний засіб «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], [NUMBER], та витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON], ТОВ «Істерн Груп» на користь [PERSON] транспортний засіб «Лексус GX470», д.н.з. [NUMBER] VIN [NUMBER], мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] та [PERSON] є відповідно власниками автомобілів «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], та «Лексус GX470», д.н.з. [NUMBER], що підтверджується відповідними свідоцтвами. На підставі договорів оренди транспортних засобів вищезазначені автомобілі були передані позивачами ТОВ «Істерн Тревел» (надалі перейменовано в ТОВ «Істерн Груп») для здійснення підприємницької діяльності, а саме подальшої здачі транспортних засобів в оренду. 03.12.2014 між ТОВ «Істерн Тревел» (як орендодавцем) та [PERSON] (як орендарем) був укладений Договір оренди легкового автомобіля №120301, відповідно до умов якого орендодавець на підставі акту прийому-передачі передав орендарю в строкову оплатну оренду автомобіль «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], до 13.12.2014 року (на десять діб). 13.12.2014 між ТОВ «Істерн Тревел» (як орендодавцем) та [PERSON] (як орендарем) був укладений Договір оренди легкового автомобіля №121301, відповідно до умов якого орендодавець на підставі акту прийому-передачі передав орендарю в строкову оплатну оренду автомобіль «Лексус GX470», д.н.з., [NUMBER], до 23.12.2014 року (на десять діб). Позивачі стверджують, що транспортні засоби не були повернені орендодавцю за вищезазначеними договорами оренди в терміни, що передбачені Договорами оренди. В той же час, 09 грудня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Перевертуном О.Ю. від імені [PERSON] (як довірителя) була посвідчена довіреність на право розпоряджатися, користуватися та володіти транспортним засобом «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], громадянці [PERSON] (як повіреній). Позивачі наполягають на тому, що [PERSON] вказану довіреність не підписував, із зазначеними особами ніколи не зустрічався, права на автомобіль [PERSON] не передавав. Зазначене також підтверджується листом Міністерства Юстиції України від 12.05.2015 року за вих. №12529-0-33-15/13, згідно якому бланк вищезазначеної довіреності (ВТВ 753295 ) був використаний 05.02.2013 року, приватним нотаріусом [PERSON], тобто ще за рік до видання вищезазначеної довіреності, й іншим приватним нотаріусом ніж Перевертуном О.Ю. Згодом, згідно Довідки-Рахунку Серії ВІА №2934309, виданої ТОВ «БМ Групп», транспортний засіб «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], був проданий [PERSON] (повіреною особою) [PERSON], що відбулося, за твердженням позивачів, всупереч волі власника транспортного засобу - одного із позивачів у справі. Також згідно Довідки-Рахунку серії ВІА №882641, виданої ТОВ «Євро Бус», транспортний засіб «Лексус GX470», д.н.з. [NUMBER], був реалізований на користь [PERSON] Позивачі наполягають на тому, що [PERSON] не здійснював жодних дій по реалізації транспортного засобу, з вищезазначеними особами ніколи зустрічався, права на автомобіль [PERSON] не передавав. Позивачі зазначають, що за вищевикладеними обставинами також проводиться досудове розслідування СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві щодо незаконного заволодіння вищезазначеними транспортними засобами [PERSON] та [PERSON] за ч.3 ст.289 КК. Підроблення вищезазначеної довіреності та/або підпису [PERSON] Набіла Ашура свідчить, на думку останнього, про нікчемність правочину, оскільки прямо порушує публічний порядок, й відповідно [PERSON], на думку позивачів, не є правомірним володільцем транспортного засобу «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER]. Позивачі також вважають, що правочин з відчуження транспортного засобу «Лексус GX470» на користь [PERSON] є також нікчемним, оскільки стався внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом «Лексус GX470», д.н.з. [NUMBER], і таким чином прямо порушує публічний порядок. Відтак, позивачі акцентують увагу суду на тому, що [PERSON] також не є правомірним володільцем транспортного засобу «Лексус GX470», д.н.з. [NUMBER]. Посилаючись на норми ст.216 ЦК України позивачі просять задовольнити свої позовні вимоги та вирішити питання про судові витрати (а.с.4-8, 52-54) В судове засіданні ні сторони, ні треті особи не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи протягом усього часу перебування справи в провадженні суду повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.68-73, 93, 94, 144-146, 155-154). Будь-яких заяв чи клопотань щодо суті розгляду справи чи то перенесення судових засідань не направляли. В той же час, представник позивачів подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.160, 191) Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних правовідносин сторін, відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного провадження, з урахуванням думки предствника позивача, який проти цього не заперечує у відповідності до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «Infiniti FX35», 2004 р.в., д.н.з. [NUMBER], на праві власності належить з 15 листопада 2013 року [PERSON] (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «Lexus GX470», 2006 р.в., д.н.з. [NUMBER], на праві власності належить з 17.01.2014 року [PERSON] (а.с.10) 01.11.2014 між [PERSON] та ТОВ «Істерн-Тревел» укладено договір оренди легкового автомобіля, згідно умов якого позивач на підставі акту приймання-передачі передав відповідачу свій автомобіль «Infiniti FX35», 2004 р.в., д.н.з. [NUMBER], для здачі в оренду третім особам строком. 01.11.2014 між [PERSON] та ТОВ «Істерн-Тревел» укладено договір оренди легкового автомобіля, згідно умов якого позивач на підставі акту приймання - передачі передав відповідачу свій автомобіль «Lexus GX470», 2006 р.в., д.н.з. [NUMBER], для здачі в оренду третім особам (а.с.120-124) 13.12.2014 між ТОВ «Істерн-Тревел», який виступав наймодавцем, та [PERSON], який виступав орендарем, було укладено договір оренди легкового автомобіля №120301, згідно умов якого і на підставі акту прийому-передачі автомобіль «Infiniti FX35», 2004 р.в., д.н.з. [NUMBER], було передано в оренду останньому строком з 03 грудня 2014 року по 13 грудня 2014 року включно. Разом із автомобілем передано комплект ключів та технічний паспорт (а.с.11-18) 13.12.2014 між ТОВ «Істерн-Тревел», який виступав наймодавцем, та [PERSON], який виступав орендарем, було укладено договір оренди легкового автомобіля №121301, згідно умов якого і на підставі акту прийому-передачі автомобіль «Lexus GX470», 2006 р.в., д.н.з. [NUMBER], було передано в оренду останньому строком з 13 грудня 2014 року по 23 грудня 2014 року включно (а.с.19-26) Згідно наявної в матеріалах справи довіреності (серія ВТВ номер бланка 753295) від 09 грудня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Перевертуном О.Ю., особа на ім`я «[PERSON]» (як довіритель) уповноважив розпоряджатися, користуватися та володіти транспортним засобом «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], громадянку [PERSON] (повірену) (а.с.27) В той же час, доводи позивачів про те, що [PERSON] вказану довіреність не підписував, із зазначеними особами ніколи не зустрічався, права на автомобіль [PERSON] не передавав, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, як і твердження про те, що [PERSON] свій автомобіль не продавав. Так, згідно витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів спеціальний бланк нотаріального документа серія ВТВ номер бланка 753295 використаний ще 05 лютого 2013 року (а.с.30) Зазначену інформацію підтверджено і листом Міністерства Юстиції України від 12.05.2015 року за вих. №12529-0-33-15/13, в якому зазначено, що бланк вищезазначеної довіреності (ВТВ 753295) був використаний 05.02.2013 року приватним нотаріусом [PERSON], тобто ще за рік до видання вищезазначеної довіреності, й іншим приватним нотаріусом ніж Перевертуном О.Ю.(а.с.97) З матеріалів справи вбачається, що згідно Довідки-Рахунку Серії ВІА №2934309, виданої ТОВ «БМ Групп» (код ЄДРПОУ 39178741), транспортний засіб «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], був проданий [PERSON] (повіреною особою) [PERSON] (а.с.28) Згідно Довідки-Рахунку серії ВІА №882641, виданої ТОВ «Євро Бус» (код ЄДРПУ 37538856), транспортний засіб «Lexus GX470», д.н.з. [NUMBER], був проданий [PERSON] (а.с.29) Таким чином, позивачами доведений той факт, що автомобілі їм повернуті не були. В той же час, отримати інформацію від ТОВ «БМ Групп» та ТОВ «Євро Бус» виявилося неможливим, оскільки запити з питанням надати інформацію про те, на підставі яких документів вищезазначені автомобілі були через дані підприємства продані, поверталися на адресу суду «за закінченням терміну зберігання» (а.с.173,174, 186, 189) З повідомлення СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві вбачається, що органом досудового розслідування 17 грудня 2014 року розпочате досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння автомобілем «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], за заявою ТОВ «Істерн-Тревел», номер кримінального провадження №12014100090011608, за ч.3 ст.289 КК України, зокрема, в ЄРДР внесено інформацію щодо того, що 13 грудня 2014 року у денний час доби за адресою м. Київ, вул. Солом`янська, 5 [PERSON], [INFO], під приводом оренди незаконно заволодів зазначеним автомобілем вартістю 425000,00 грн., чим завдав великої матеріальної шкоди ТОВ «Істерн-Тревел» (а.с.21, 96) 19.12.2014 в ЄРДР також внесено інформацію за заявою [PERSON] щодо незаконного заволодіння 13 грудня 2014 року приблизно о 13.00 годині за адресою м. Київ, вул. Солом`янська, 5 [PERSON] під приводом оренди автомобілем «Lexus GX470», д.н.з. [NUMBER], загальною вартістю 40000,00 доларів США, за попепердньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.289 КК України, № кримінального провадження 12014100090011687 (а.с.95) Відповідно до протоколу №2 загальних зборів учасників ТОВ «Істерн-Тревел» від 27 січня 2015 року товариство змінило своє найменування на ТОВ «Істерн-Груп» та місцезнаходження з вул. Солом`янської, 5, офіс 10/3 на вул. Солом`янську, 5, офіс 401 в м. Києві (а.с.98) Згідно реєстраційної картки ТЗ власником ТЗ «Lexus GX470», д.н.з. [NUMBER] значиться [PERSON], а власником ТЗ «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], - [PERSON]. Автомобілі знято з обліку (а.с.193, 194) Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республі\-ки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Об?єктивна ознака такого правочину вказує на суперечність його нормативно-правовим актам, в яких закріплюються кон\-ституційні права та свободи людини і громадянина; право де\-ржавної, комунальної та приватної власності тощо. Правочин порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення публічно-правових актів держави. При цьому, однією з ознак такого правочину є заборона його нор\-мами кримінального чи адміністративного законодавства, ос\-кільки такі правочини можуть вчинятись у формі злочинів чи адміністративних проступків. Суб?єктивна ознака правочину, що порушує публічний поря\-док, полягає у спрямованості дії сторін (сторони) на досягнення протиправного результату, яка вказує на умисне вчинення та\-кого правочину. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК ( 435-15 ): 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України ( 254к/96-ВР )); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що правочин щодо продажу [PERSON] на користь [PERSON] транспортного засобу «Infiniti FX35», д.н.з. [NUMBER], є нікчемним, оскільки він за вищевстановлених судом обставин порушує публічний порядок, щодо права власності, а відповідно не потребує визнання його судом недійним. Також, суд вважає, що правочин щодо продажу автомобіля «Лексус GX470» д.н.з. [NUMBER] на користь [PERSON] є нікчемним, оскільки він також порушує публічний порядок, щодо права власності, а відповідно не потребує визнання його судом недійним. Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами (стаття 216 ЦК України) Так, зокрема, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та витребувати вищезазначені автомобілі саме у фізичних осіб, оскільки встановлено, що ТОВ «Істерн Тревел» вони були передані третім особам та в подальшому всупереч волі позивачів реалізовані. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved