Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника\~Гребенюка О.С., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.08.2012 року у розмірі 13305 грн. 99 коп. та 1921 грн. 00 коп. в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 01.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 18.04.2019 року відповідач надала до суду пояснення, в яких зазначила, що в серпні 2012 року отримала кредит в розмірі 300 грн., оплатила. У вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок їй додали ще 600 грн. По місяцям вона оплачувала, але їй не повідомляли про зміну тарифів та інших невід`ємних частин договору, перша її кредитна картка була у березні 2013 року змінена на другу, тому що була непридатна. Просить не задовольняти позовну заяву, у зв`язку з тим що кредит оплачувався. Проти позову заперечує (а.с. 49, 50). 24.05.2019 року позивач надіслав до суду відповідь на зазначені пояснення, у якій зазначив, що [PERSON] підписала заяву від 01.08.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачу добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього договору. Відповідач жодного разу не зверталась до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініцюювала розірвання договору, більше того активно користувалась картою. Крім того, відповідач зверталась у банк із заявою про перевипуск карти, тобто надання карти з новим строком дії і здійснювала погашення заборгованості вже на перевипущену карту. Також зауважили, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором (а.с. 66-74). Сторони в судове засідання не з`явились, представників не направили, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача разом з позовною заявою направив клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, свою думку, викладену у раніше наданих поясненнях підтримує у повному обсязі (а.с. 78). На підставі ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. 01.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н (а.с. 8, 10-24), за яким відповідач отримала кредит у сумі 300 грн. 00 коп. (дев`ятсот гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 08.02.2013 року кредитний ліміт було збільшено до 900 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с. 69-71) та письмовими поясненнями відповідача (а.с. 49). Укладений між сторонами договір складається з Анкети-заяви (а.с. 9), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 11-25). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, хоча і користувалася кредитною карткою, але в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с. 6-7), виписками з карткових рахунків (а.с. 69-71) та не спростована відповідачем. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 28.02.2019 року складає 13305 грн. 99 коп., з яких 1217 грн. 82 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 9128 грн. 36 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 1850 грн. 00 коп. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 609 грн. 81 коп. штраф (процентна складова)(а.с. 7-8). Згідно витягу із статуту (а.с. 30-31) позивач є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 29) та банківською ліцензією (а.с. 28) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~(далі\~ ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в\~статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).\~ Стаття 525 ЦК України, забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей\~12, 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Крім того, з наданих відповідачем кредитних карток 5211 [NUMBER] зі строком дії по березень 2016 року та 5457 0923 [NUMBER] 8507 зі строком дії по лютий 2017 року, вбачається, що цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення. Доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення не надано. Крім того, з доданих відповідачем квитанцій та доданої позивачем до відзиву виписки по картковому рахунку вбачається, що після укладення договору відповідач користувалася кредитними коштами, отриманими нею за договором, частково здійснювала погашення кредиту, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 13305 грн. 99 коп. (а.с. 58, 69-71). З наданих відповідачем копій претензії-вимоги та попереджень вбачається, що позивач повідомляв відповідача про наявність заборгованості і останній було відомо про наявність заборгованості, щонайменше з початку 2017 року (а.с. 53-56). Проте, вирішуючи питання про можливість застосування цивільної відповідальності до відповідача за порушення зобов`язання суд враховує наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15. У зв`язку із наведеним поряд із застосуванням штрафу з відповідача не підлягає стягненню пеня в розмірі 10978,36 грн. (9128,36 грн. + 1850 грн.), як один із видів цивільно-правової відповідальності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. За змістом\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № PROM4BDАА6 від 04 березня 2019 року (а.с. 1) позивачем було сплачено 1921 грн. 00 коп. судового збору. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 13305 грн. 99 коп., що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 2327 грн. 63 коп., що становить 17,5 %. Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 1127 грн. 60 коп. (1921 х 17,5/100 = 336,17) судового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: partial