Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» уклало з ним договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 15 квітня 2020 року має заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 7050 грн. 00 коп. та за простроченими процентами у розмірі 3356 грн. 18 коп., в зв`язку з чим йому було нараховано 970 грн. 80 коп. відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 568 грн. 85 коп. штрафу (процентна складова). Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає свій борг, банк просив стягнути його в примусовому порядку. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 07 травня 2020 року [PERSON] оформив в АТ КБ «Приватбанк» платіжну картку та отримав кредит. Відповідно до умов кредитування, які містять підпис [PERSON] , споживчий кредит було надано у вигляді відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна ГОЛД» з лімітом кредитування до 50000 грн. Базова відсоткова ставка за користування кредитом становить 43,2 % річних, але протягом пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,00001% річних. Щомісячний платіж становить 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн., який відповідач зобов`язався сплачувати до 25 числа місяця поточного місяця. За умови отримання готівкових коштів з використанням кредитної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними платежами реальна річна ставка становить 52,84% річних. У разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту процентна ставка становить 86,4% річних. За порушення строків обов`язкових платежів за карткою більш ніж на 30 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Строк договору було визначено у 240 місяців, строк кредитування - до 240 місяців. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується також випискою по особовому рахунку відповідача. Згідно наданого суду розрахунку позивач станом на 15 квітня 2020 року нарахував [PERSON] 7050 грн. 81 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 3356 грн. 18 коп. за простроченими процентами, 970 грн. 80 коп. відсотків згідно ст. 625 ЦК України, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 568 грн. 85 коп. штрафу (процентна складова). Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позиція суду щодо заявлених вимог. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не були повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами, позивачем також підтверджено порядок і розмір нарахування відсотків та штрафних санкцій, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і в цій частині. Щодо клопотання позивача про огляд веб-сайту суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). До позовної заяви представником позивача долучені Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», в тому числі розділ 2.1.1 останніх. Будь-яких сумнівів щодо ідентичності наданих копії відносно оригіналів, що розміщені на веб-сайті, на даний момент сторонами не висловлено. Отже, представником позивача не наведено достатнє обґрунтування необхідності огляду цього доказу. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved