Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.05.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір № 22031000125371 про встановлення кредитного ліміту в сумі 126894,97 грн. строком на 60 місяці, тобто до 10.05.2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,99% від суми кредиту, процентна ставка за користування є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом в розмірі 0,001%, а на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 56,0% річних. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12.11.2020 становить 134532.29 гривні. На підставі викладеного позивач просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.05.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір №22031000125371 про встановлення кредитного ліміту в сумі 126894,97 грн. строком на 60 місяці, тобто до 10.05.2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,99% від суми кредиту, процентна ставка за користування є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом в розмірі 0,001%, а на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 56,0% річних (а.с.4-5). Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування уми кредиту на рахунок клієнта. За п.п. 2.1,2.2 Кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячні комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтет них платежів. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього договору. Відповідач [PERSON] був письмово ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження Банку, про умови кредитування (п. 3.61. Кредитного договору), підписав та отримав Інформацію про умови кредитування, графік платежів, розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором. Проте [PERSON] умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого, станом на 12.11.2020 року заборгованість позичальника за Кредитним договором № 22031000125371 від 10 травня 2019 року, становить 134532,29 грн., з яких: залишок простроченого кредиту - 113849,76 грн.; залишок прострочених відсотків - 480,85 грн.; залишок прострочених комісій - 20201,68 грн., що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.12-14). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір с обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша Фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору (що не були усунені Позичальником) має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми Кредиту, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Банк Кредит Дніпро». На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved