Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] (с . Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області) звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить поновити їй батьківські права щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2012 року її позбавлено батьківських прав щодо трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для прийняття відповідного рішення слугувало відсутність у [PERSON] місця роботи та будь-якого доходу, відсутність підсобного господарства, зловживання спиртними напоями, в результаті чого вихованням дітей вона не займалась, залишала дітей без догляду та без харчування. Наразі позивач зазначає, що вона офіційно працевлаштована, має невеликий, але стабільний дохід, проживає зі співмешканцем, веде господарство, не вживає спиртні напої та має бажання виховувати сина [PERSON] , в зв`язку з чим виникла потреба у зверненні до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечувала проти позовних вимог, пославшись на ті обставини, що позивач дійсно на сьогоднішній день має постійне місце роботи, але розмір її заробітної плати замалий і не має змоги повністю забезпечити потреби дитини. Позивач дійсно має постійне місце проживання, але правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що ставить під загрозу право володіння останнім та проживання в ньому дитини. Крім того, за час позбавлення позивача батьківських прав, тобто з 2012 року вона стала цікавитися дитиною лише протягом останнього року, і головним чинником у прийнятті рішення про заперечення щодо поновлення батьківських прав представник позивача зазначила про відсутність у дитини бажання повертатися до мами на постійне місце проживання в зв`язку з відсутністю контакту між дитиною та матір`ю. Під час бесіди представників органу опіки з`ясувалось, що дитина має дуже негативні спогади про матір, як таку, що постійно вживала спиртні напої, палила, ображала дітей, не займалась їх вихованням та не піклувалась про них, діти постійно були голодні та брудні. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позовних вимог безпосередньо з тих підстав, що дитина не бажає проживати з біологічною матір`ю. Представник дитячого будинку сімейного типу також заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на ті обставини, що наразі дитина має щасливе дитинство, він нормально харчується, має все необхідне для повноцінного розвитку, має задовільний стан здоров`я, друзів, доглянутий, його ніхто не ображає, а найголовніше, що він не бажає повертатися до матері, оскільки має негативні спогади про своє дитинство та про матір. Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, свідків, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох дітей, в тому числі і неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження від 15.00.2008 року, видане виконкомом Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для прийняття відповідного рішення слугувало відсутність у [PERSON] місця роботи та будь-якого доходу, відсутність підсобного господарства, зловживання спиртними напоями, в результаті чого вихованням дітей вона не займалась, залишала дітей без догляду та без харчування. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с. 6). Згідно відомостей Петропавлівського районного центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді від 19.03.2019р. на даний час діти [PERSON] , а саме: [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO] проживають в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , родина перебуває під соціальним супроводженням Петропавлівського центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді (а.с. 8). Вказані обставини підтверджуються розпорядженням Петропавлівської районної державної адміністрації від 15.11.2012р. № Р-662-12 про створення дитячого будинку сімейного типу в смт. Петропавлівка та влаштування на спільне проживання і виховання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 СК України). Згідно ч. 5 ст. 169 СК України при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім*ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім*ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Так, згідно довідки-характеристики Троїцького старостинського округу № 15/09/01 від 21.02.2019р. [PERSON] фактично проживає по [ADDRESS] , на даний час спиртні напої не вживає, з жовтня 2018 року працює на 0,5 ставки працівником з благоустрою в ТОВ «Комунальщик 2011» (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.02.2019р. [PERSON] проживає по [ADDRESS] але зареєстрована по [ADDRESS] . [PERSON] працює, має підсобне господарство, присадибна ділянка обробляється, будинок опалюється пічним опаленням, дрова і вугілля в достатній кількості, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, правовстановлюючі документи відсутні, наразі в будинку ніхто не проживає (а.с. 12, 13). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06.03.2019р. [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] разом з співмешканцем [PERSON] , [INFO] Обробляється присадибна ділянка, ведеться підсобне господарство, умови проживання сім*ї задовільні, будинок не газифікований, користуються пічним опаленням (а.с. 14). Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 19.02.2019р. [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Комунальщик-2011» на посаді двірника з 04.10.2018р. на 0,5 ставки. Розмір заробітної плати за період з жовтня 2018р. по січень 2019р. становить 7 459, 32 грн. (а.с. 16). Відповідно до довідки ТОВ «Гарант-АГРО» від 22.02.2019р. [PERSON] дійсно має земельний пай, на який в 2018 році була нарахована орендна плата в розмірі 6 211, 18 грн. (а.с. 17). За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно (а.с. 21). За висновком органу опіки та піклування Української сільської ради від 23.07.2018 року та 26.07.2019 року недоцільно поновлювати [PERSON] батьківські права по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] не зможе надати належних умов проживання для дитини та забезпечити її матеріально, так, як її заробітна плата за 4 місяці складає приблизно 7 000, 00 грн. За час позбавлення її батьківських прав вона стала цікавитися дитиною лише протягом останнього року, дарувала різні подарунки, але це були короткі зустрічі. Зі слів жінки, в разі поновлення батьківських прав, вона хоче проживати з дитиною у своєму будинку в с. Троїцьке без свого співмешканця. Зі слів малолітнього [PERSON] , він не має бажання повертатися до біологічної матері, але не проти з нею спілкуватися і приїздити в гості під супроводом тата [PERSON] (а.с. 66, 68). Крім того, в судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] , яка повідомила, що до позбавлення батьківських прав їх мати постійно вживала спиртні напої, не було коштів до існування, не було продуктів харчування і діти фактично постійно були брудні та голодні. З мамою вона почала спілкуватися десь рік потому, але стосунки у них не налагодилися, оскільки мама її звинувачує у тому, що це вона стала ініціатором позбавлення матері батьківських прав, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою та підвищує постійно на неї тон. Свідок також зазначила, що у будинку сімейного типу їй з [PERSON] живеться дуже гарно, вони мають все необхідне, їх дуже добре виховують та вони взагалі задоволені своїм життям. Нарешті вони дізналися, що таке материнська та батьківська любов та ласка, вона не хоче, щоб їх розлучали з братиком і не хоче, щоб [PERSON] повернули до матері, оскільки мати може знову повернутися до минулого життя і почати вести той спосіб життя, який у неї був раніше. Свідок [PERSON] також пояснила, що вона працює вчителем історії і була класним керівником у [PERSON] , а з початком навчального року буде класним керівником [PERSON] . Раз на місяць вона приходила до родини [PERSON] , навідувала дітей, які виховуються в дусі любові, поваги, дисципліни, добре навчаються та завжди чисті та добре вдягнені. Діти дуже люблять та поважають своїх прийомних батьків, які є для них авторитетом. Їх біологічну мати - [PERSON] вона не бачила в школі ніколи та зазначила, що дітей неможна розлучати, оскільки це буде для них другим великим стресом в житті. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є вчителем фізичного виховання у школі, де навчаються [PERSON] та [PERSON] . В родині прийомних батьків для дітей створені добрі умови для навчання та життя, діти здорові, доглянуті та щасливі, а що їх може чекати в іншій родині - невідомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він з 2013 року проживає з [PERSON] і вже три роки вони не вживають спиртні напої взагалі, ведуть господарство, умови для проживання дитини у них нормальні, вони живуть на його пенсію та її заробітну плату. Свідок хоче, щоб хлопчик проживав разом із ними, бажають його виховувати. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами не встановлено злісного ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На виконанні вимог ст. 171 СК України в судовому засіданні було заслухано думку неповнолітнього [PERSON] , [INFO]., який повідомив, що добре пам`ятає, як мама постійно палила та сильно пила, вони були голодні та недоглянуті. Крім того, [PERSON] зі сльозами на очах сказав, що не хоче повертатися до мами, так як боїться, що мама знову почне пити. Як було зазначено вище, суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 СК України). Отже, поновлення батьківських прав допускається, якщо батько (мати) змінили: - свою поведінку; - обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. До уваги береться також зміна способу життя особи, позбавленої батьківських прав, зміна ставлення до дитини та її виховання. Не менш важливим є глибина та стійкість позитивних змін, що можуть бути підставою для поновлення батьківських прав. Також при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги: - думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина (ч. 5 ст. 169 СК України). Це може бути родич дитини або стороння особа, що виконує функцію опікуна (піклувальника); - письмовий висновок органу опіки та піклування; - думку самої дитини. Так, поновлення батьківських прав безпосередньо пов`язане не тільки із зміною поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, але і з оцінкою ситуації самою дитиною. Її неприйняття батька (матері), відсутність доброго ставлення до них, викликане попереднім досвідом спільного проживання, не можна ігнорувати. Тому у справах про поновлення батьківських прав суд за допомогою педагога виявляє волю дитини. При чому акцент робиться не на правовій стороні того, що відбувається, яку дитина не може оцінити, а на питанні, чи хоче дитина повернутись до батька (матері). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при спору про позбавлення батьківських прав і поновлення батьківських прав (ч. 2 ст. 171 СК України). І якщо, на думку суду, який оцінює всі докази по справі, в тому числі і позицію дитини, поновлення батьківських прав не в інтересах дитини, суд вправі відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні встановлено, що поведінка та спосіб життя позивача на сьогоднішній день дійсно мають ознаки виправлення особи, що була позбавлена батьківських прав, між тим, щодо поновлення таких прав на даний момент категорично заперечують представники органу опіки та піклування, служби у справах дітей та дитячого будинку сімейного типу. Заперечення вказаних осіб базуються виключно в інтересах дитини, яка і досі має дуже негативні спогади про маму і насильницьке передавання дитини без бажання останньої на виховання біологічної матері може крайнє негативно вплинути на подальший розвиток та психологічний стан дитини, який в даному віці є дуже вразливий. Представники вказаних державних органів вбачають ознаки виправлення біологічної матері дитини, однак вважають, що дитині необхідно дати час для адаптації до біологічної мами та нових умов проживання (у разі, якщо таке бажання з`явиться), зо може статися за умови постійного контакту біологічної мами з дитиною на нейтральній території, спочатку за участю батьків-вихователів, а в подальшому - наодинці. Крім того, в судовому засіданні заслухана думка дітей позивача - [PERSON] та [PERSON] , які категорично заперечували проти повернення їх до біологічної матері - позивача у справі, оскільки пам`ятають, як мати з ним поводилася і не хочуть повертатися до старого життя. Приймаючи рішення у вказаній категорії справи суд, вивчаючи всі докази по справі, повинен пересвідчитися, чи не вплине поновлення батьківських прав на погіршення стану дитини, порівняно з тим, в якому вона перебуває на сьогоднішній день, і чи не буде вказане рішення прийнято всупереч інтересам дитини. Отже, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази та думку неповнолітнього [PERSON] , [INFO]., звернення з вказаним позовом суд вважає передчасним, враховуючи ставлення дитини до біологічної матері на день розгляду справи. Також суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 169 СК України у разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed