Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» заборгованість за Договором споживчого кредиту № 103-15/СК від 22.06.2015 року у розмірі 17325,00 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Договору споживчого кредиту № 103-15/СК від 22.06.2015 року відповідачка 22.06.2015 року отримала строковий кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.07.2015 року включно. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.06.2016 року, відповідачка має заборгованість у розмірі 17325,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій вказала, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їхньому задоволенні. Справу просила розглянути без участі представника позивача та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 22 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» до [PERSON] був укладений Договір споживчого кредиту № 103-15/СК, відповідно до п.1.1. якого, кредитор надав позичальнику грошові кошти в розмірі, зазначеному у п.1.2. цього договору, на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання та платності, а позичальник зобовязалася повернути грошові кошти кредитору на умовах, що передбачені цим договором. Так, згідно п.1.2. Договору, кредитор надає, а позичальник отримує кредит на таких умовах: сума кредиту 2000,00 грн., строк кредиту 30 календарних днів з моменту отримання його позичальником, а саме з 22.06.2015 року до 21 липня 2015 року, термін повернення кредиту - до 21.07.2015 року включно; термін сплати відсотків за користування кредитом: в момент повернення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 21.07.2015 року включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,5% в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту; вид кредиту-споживчий кредит; цільове використання - задоволення споживчих потреб; сукупна вартість кредиту становить: 547,5% річних, або 1,5% в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 900,00 грн. за 30 днів або 30,00 грн. за день; тип процентної ставки - фіксована. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 2000 грн., які відповідачка отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером від 22.06.2015 року, та використала їх в своїх цілях. Пунктами 1.3., 3.1. Договору передбачено, що повернення кредиту та процентів за користування здійснюється позичальником в строки та на умовах, передбачені цим договором. Проценти за користування кредитом та інші платежі нараховуються кредитором та обліковуються в день, визначений в п.1.2. договору, як термін повернення кредиту, або пролонгації договору, або в день дострокового повернення кредиту. Згідно до п.3.2. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму кредиту, у валюті кредиту за формулою (факт)*%* (сума кредиту), де «факт» - фактична кількість днів користування кредитом, % - процентна ставка за користування кредитом за день, встановлена цим договором, «сума кредиту» - сума кредиту за п.1.2. цього договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти з відсотками позивача. Пунктом 8.3. Договору передбачено, що у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2 процента від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується, виходячи з фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом. В результаті вищевказаного, станом на 30.06.2016 року, відповідачка має заборгованість за кредитом у розмірі 17325,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 2000,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 350,00 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам - 4950,00 грн.; заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям - 9888,80 грн.; 3% річних від простроченої суми - 136,20 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що сума нарахованих штрафних санкцій за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором споживчого кредиту № 103-15/СК від 22.06.2015 року, складає значну суму коштів, яка до речі значно перевищує суму основного грошового зобов'язання, суд вважає, що є підстави для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій у розмірі 9888,80 грн. - до розміру основного боргу в сумі 2000,00 грн. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» заборгованість за Договором споживчого кредиту № 103-15/СК від 22.06.2015 року у розмірі 9436,20 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial