Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2014 року змінити в частині стягнення суми пені, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає рішення таким, що повинне бути змінене в частині, виходячи з наступного. Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Рамкової угоди №367 від 06.03.2008 року, укладеної між ЗАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON], кредитор-Банк зобов*ячався здійснити кредитування позичальника- [PERSON] у межах слідуючих лімітів умов кредитування : еквівалент 120 000,00 дол. США., ліміт строку кредитування - 84 календарних місяців, максимальний розмір процентів - 40 % річних. Крім того, згідно укладеного сторонами Договору про надання траншу № 12.14530/367 від 25.03.2008 p. відповідачеві було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 78 000,00 дол. США; процентна ставка 13,5 % річних; строк 60 місяців від дати видачі кредиту; комісія за видачу кредиту 1,00 % від розміру кредиту; цільове призначення задоволення особистих неспоживчих потреб; спосіб видачі кредиту: зарахування коштів на рахунок позичальника [NUMBER] у Кредитора. В забезпечення виконання зобов'язань за Рамковою угодою та Кредитним Договором, 06.03.2008 р. між Банком та [PERSON] і [PERSON] укладено з кожним окремо Договори поруки. Згідно п. 4 Кредитного договору порядок та строки повернення кредиту та сплати відсотків за користування, визначені у Графіку, який є додатком до Кредитного договору. Графік був викладений у новій редакції: 27.07.2009 року; 26.07.2010 року; 25.08.2010 року; 25.03.2011 року. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит у повній сумі. Розрахунком суми заборгованості за кредитом підтверджена сума заборгованості відповідача [PERSON] станом на 04.12.2012 року - 1 210235,30 грн.: 559 034,34 грн. - борг по капіталу кредиту; 76 589,65 грн. - борг по процентам згідно графіку; 40 820,49 грн. - проценти за фактичне (неправомірне) користування капіталом; 533 790,83 грн. - пеня за прострочення платежів. Ухвалюючи заочне рішення 15.04.2014. та стягуючи солідарно з боржника та двох поручителів наведені вище суми, Синельниківський міськрайсуд вважав доведеним факт наявності суми заборгованості. Переглядаючи перший раз дане рішення за апеляційною скаргою [PERSON], апеляційний суд скасував це рішення та закрив провадження в частині задоволення позовних вимог Банку до поручителя [PERSON], оскільки встановив, що останній помер, а дані правовідносини не допускають правонаступництво. Розглядаючи скаргу боржника [PERSON], який не оскаржує факт наявності заборгованості та її розмір, а, посилається на неврахування місцевим судом матеріального закону, а саме, правил ст.551 ч.3 ЦКУ щодо можливості зменшення судом суми пені, - апеляційний суд вважає такий довод обґрунтованим з огляду на те, що дана норма дійсно передбачає можливість зменшення розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому апеляційним судом враховується те, що розмір пені у відношенні до основної суми заборгованості є надто значним, а також те, що сума кредиту забезпечувалась зобов*язаннями самого боржника і двома поручителями, тоді як в даному випадку в зв*язку зі смертю [PERSON] залишився один поручитель, в зв*язку з чим тягар за забов*язаннями збільшився. На думку апеляційного суду зазначене є обставинами, які мають істотне значення, а тому є підстави для зменшення суми пені, однак не до 3 000грн, як того просить апелянт, а з врахуванням суми отриманого траншу, обставин виникнення заборгованості, періоду та розміру сплати платежів відповідачем, сума пені може бути зменшеною до 50 000грн. Скарга, таким чином, підлягає частковому задоволенню, а Рішення суду зміні.

Outcome: partial