Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них заборгованості за укладеним з [PERSON] кредитним договором б/н від 13.03.2013 року, у розмірі 6947 грн. 50 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе договірних зобовязань по погашенню кредиту. Банк позов обгрунтовував тим, що позичальник [PERSON] 29.04.2016 року помер. Відповідачі [PERSON], [PERSON] після смерті спадкодавця - батька [PERSON] прийняли спадщину, а тому вз'яли на себе кредитні зобов'язання спадкодавця. Представник Банку в судове засідання не з'явився. Банк позов підтримує, просить справу розглянути по суті відсутності їхнього представника. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Яка скерувала до суду письмову заяву про визнання позову, просить справу розглянути по суті у її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 13.03.2013 року між Банком та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір б/н, за яким Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію, надав кредит, у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсоткув за користування кредитом згідно умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Відповідно до матеріалів справи, 29.04.2016 року Позичальник, [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ЕГ № 180003, виданого Прохідською сільською радою 05.05.2016 року. Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється у зв'язку зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. З копій паспортів [PERSON].А., [PERSON], [PERSON] слідує, що, на момент відкриття спадщини, всі вони проживали за адресою: 44108, Волинська область, Ратнівський район, с. Прохід, вул. Шкільна,4. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, позивачем по справі 06.06.2017 року була направлена претензія кредитора до Рантівської державної нотаріальної контори, згідно отриманої 30.06.2017 року відповіді, спадкоємці померлого Позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Вищевказані обставини підтверджують факт прийняття спадщини та кредитних зобов'язань померлого Позичальника відповідачами по справі - [PERSON], [PERSON] Враховуючи приписи ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, Банком 28.10. 2017 року було направлено лист-претензією на адресу [PERSON] та [PERSON] з пред'явленням вимог по сплаті заборгованості за кредитним договором б/н від 13.03.2013 року, який не був задоволений. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Письмовим розрахунком Банку підтверджується виникла загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем по погашенню взятого кредиту, у розмірі 6947 грн. 50 коп., яка складається: з тіла кредиту 2197 грн. 17 коп.; відсотків за користування кредитом - 4750 грн. 33 коп.. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], після смерті батька [PERSON], не сплатили Банку кредит, тому заявлений позивачем позов слід задовольнити. Понесені позивачем судові витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, у розмірі 1762 грн. 00 коп., на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь Банку.

Outcome: approved