Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив постановити рішення, яким визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Садівничого товариства «Урожай» щодо розгляду його, [PERSON] заяви про прийняття до членів СТ «Урожай»; зобов`язати Садівниче товариство «Урожай» розглянути питання про прийняття його, [PERSON] до членів СТ «Урожай» в строк передбачений п. 5.4 Статуту Садівничого товариства «Урожай»; зобов`язати СТ «Урожай» прийняти його, [PERSON] до членів Садівничого товариства «Урожай». Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі (а.с.70). Голова Садівничого товариства «Урожай» Єремєєва М.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.71). Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що Садівниче товариство «Урожай» є юридичною особою, яка здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про об`єднання громадян», Правил внутрішнього розпорядку, ухвалами конференцій і членів (зборами уповноважених) садівничих товариств, рішеннями і рекомендаціями садівничих товариств, рішеннями і рекомендаціями Дніпропетровського районного об`єднання садівничих товариств з агротехнічних і правових питань та Статуту. Керівником Садівничого товариства «Урожай» є [PERSON] , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.29-33). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені ЦК України або іншим законом. Згідно із ч. 4 ст. 6, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про об`єднання громадян», усі основні питання діяльності об`єднань громадян повинні вирішуватись на зборах усіх членів або представників членів об`єднання. Об`єднання громадян діє на основі статуту або положення. Вирішуючи спір суд керується принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, закріпленими у ст. 12, 13 ЦПК України. Відповідно до змісту норм ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 квітня 2017 року (а.с.24) та Договору купівлі-продажу садового будинку від 19 квітня 2017 року (а.с.25), посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Драпата О.М. та зареєстрованих відповідно за №438 та №435, дружина позивача [PERSON] є власником садового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0650 га, кадастровий номер 1221455800:01:107:0033, призначена для ведення садівництва, яка розташована за тією ж адресою. Згідно зі ст. 100 ЦК України, право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року залишено без змін, встановлено, що дружину позивача [PERSON] було прийнято до членів СТ «Урожай». Однак, [PERSON] почала проводити земельні роботи (установка розміток для траншеї під фундамент огорожі) суттєво відступивши від межі власної ділянки, тому СТ «Урожай» було направлено попередження про необхідність дотримуватися плану ділянки при встановлюванні огорожі. Засіданням правління було вирішено рішення Правління в частині прийняття [PERSON] в члени СТ «Урожай» (Протокол №17 від 29.04.2017 року) відмінити, повідомивши загальні збори про ситуацію. Як зазначив [PERSON] в обґрунтування позовних вимог, 05 лютого 2019 року він письмово звернувся до Садівничого товариства «Урожай» з заявою про прийняття його до членів СТ «Урожай», на підтвердження чого надав суду оригінал заяви про вступ до садівничого товариства датовану 05 лютого 2019 року (а.с.34) та копію квитанції №215600426655 про відправку поштового відправлення з описом вкладених документів до відправлення через кур`єра ПАТ «Укрпошта» (а.с.26). Регулювання спірних правовідносин здійснюється на підставі Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року. Відповідно до ст. 2, 4 Закону України «Про кооперацію», кооперативом є юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Кооперація базується на таких основних принципах як добровільність вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації, рівного права голосу під час прийняття рішень, демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій, безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності тощо. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію», діяльність кооперативу регулюється його статутом. Згідно із нормами ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Як вбачається з заяви [PERSON] про вступ до садівничого товариства датовану 05 лютого 2019 року (а.с.34), позивач просив включити його в члени Садівничого товариства «Урожай», у зв`язку з придбанням земельної ділянки (кадастровий номер 1221455800:01:107:0033), що належить йому на праві спільної сумісної власності в силу ст. 60 СК України. Згідно наданої позивачем копії квитанції вбачається, що 18 травня 2017 року саме дружина позивача [PERSON] від свого імені сплатила вступний членський внесок до СТ «Урожай» у розмірі 3250,00 грн. (а.с.35), членські внески позивач [PERSON] не сплачував. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на відмову СТ «Урожай» у прийнятті у членство СТ «Урожай». Згідно п. 5.4 Статуту Садівничого товариства «Урожай», прийом у члени Товариства проводиться за письмовою заявою особи, що вступає. До заяви додаються документи, що засвідчують права особи щодо земельної ділянки. Рішення приймається протягом одного місяця з дня подання заяви. Особа, що вступає вважається членом Товариства при позитивному рішенні правління після сплати, членських та цільових внесків. Рішення про прийняття у члени Товариства підлягає затвердженню зборами членів Товариства. Кожному члену товариства видається членська книжка. Тобто, положенням Статуту СТ «Урожай» чітко передбачений порядок та підстави прийняття в члени Садового товариства, а саме: за письмовою заявою особи, у власності якої перебуває земельна ділянка розташована на території СТ «Урожай» та за рішенням загальних зборів Товариства. Згідно ст. 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Послуга «Кур`єрська доставка» є супутньою та замовляється як додатковий сервіс до послуг з пересилання відправлень, в т.ч. категорії «Укрпошта Експрес». Надання послуги регламентоване Порядком надання послуги «Кур`єрська доставка», який доступний на офіційному сайті АТ «Укрпошта». У відповідності до п.5.1.1 розділу 5 вищевказаного Порядку відправлення, вважається доставленим в належному стані та кількості одержувачу, якщо одержувач або уповноважена особа власноруч проставляє дату та підпис на повідомленні ф.22/накладній на вручення відправлень/списку ф.101/реєстрі замовлень, чим підтверджує, що відправлення отримано з вірною вагою та справною упаковкою. У відповідності до п.7.2 розділу 7 Порядку, відправлення з послугою КД (кур`єрська доставка) належать відправнику до моменту вручення його адресату, якщо воно не вилучено в порядку, визначеному законодавством України. Позивач не надав будь-якого підтвердження отримання СТ «Урожай» поштового відправлення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачеві не було відомо про існування заяви [PERSON] про вступ до товариства; відповідач не міг розглянути таку заяву у порядку, встановленому Статутом, оскільки не отримував її; відповідачем не порушені будь-які права позивача. Надання [PERSON] суду копії квитанції №215600426655 про надсилання поштового відправлення через кур`єра не може вважатись підтвердженням отримання відповідачем зазначеної письмової заяви про вступ з огляду. Згідно п.5.1 Статуту СТ «Урожай», право вступу до товариства безпосередньо і безумовно пов`язане з правом власності на земельну ділянку. Статутом не передбачений одночасний вступ до товариства всіх осіб-співвласників земельної ділянки, які пов`язані відносинами спільної сумісної власності. З боку позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог в порядку ст. 80 ЦПК України. Аналізуючи вищевикладені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно правил п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору як інвалід 2-ї групи з дитинства по опорно-рухового апарату (а.с.16). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed