Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 14.03.2020 позичив відповідачу [PERSON] 1100 грн. який зобов`язався повернути борг до 23.03.2020, проте вказаного обов`язку відповідач не виконав, уникає повернення боргу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг за договором позики від 14.03.2020 у сумі 1100,00грн., стягнути з відповідача пеню в розмірі 14700,грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 14 березня 2020 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 1100,00 грн. строком до 23.03.2020 року, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). З огляду на вищевикладене, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 1100,00грн. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). Відповідно до умов договору позики від 14.03.2020 передбачено сплату пені в розмірі 100% сумі за кожен прострочений день, у зв`язку з чим позивач просить стягнути пеню в розмірі 14700грн. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України). Оскільки розмір неустойки значено перевищує суму боргу, суд зменшує розмір неустойки та визначає її в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати 908,00грн. судового збору та 25,00грн. послуги банку, а всього 933,00грн.

Outcome: partial