Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

В березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (Далі Банк) звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту (Далі Договір), зазначивши, що 10.04.2006 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP30760871 про надання кредиту, за яким відповідачу було надано кошти в сумі 2195,70 грн. на термін до 10.04.2008 року, за яким відповідач зобовязався погасити кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і порядку, встановленими кредитним договором. Однак, в порушення вимог чинного цивільного законодавства України та зазначених умов договору, відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 18.02.2016 року виникла заборгованість в загальному розмірі 33451,26 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача разом із відповідними судовими витратами по справі. Представник позивача до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність,\~в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не зявився та, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. З огляду на викладене, суд постановляє ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 10.04.2006 року між Банком та [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір № DNH4KP30760871 про надання кредиту, за яким відповідачу було надано кошти в сумі 2195,70 грн. на термін до 10.04.2008 року, та згідно якого відповідач зобовязався погасити кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, копією заяви позичальника, кредитного договору; розрахунком заборгованості за договором, допущеної відповідачем; довідкою про курс гривні до іноземної валюти; копіями особистих документів відповідача; установчими та ліцензійними документами банку, а також іншими матеріалами справи. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1\~ст. 1054\~ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас, згідно ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача станом на 18.02.2016 року становить 33451,26 грн., в тому числі: заборгованість \~за \~кредитом - в сумі 1836,41 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 11\~815,38 грн., заборгованість за пеню та комісію в сумі 28\~594,65 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф (процентна ставка) в сумі 1569,11 грн. Від цієї суми заборгованості слід відняти 10864,29 грн., яку вже було стягнуто рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16.05.2011 року. Враховуючи викладене, а також положення ст. 599 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд приходить до висновку, що не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним кредитним договором, відповідач порушив зазначені вище норми чинного цивільного законодавства України та умови кредитного договору, тому з огляду на доведеність цих обставин позивачем перед судом, даний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, згідно із ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні,\~на користь якої ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому\~сплачений судовий збір в розмірі 1378,88\~грн. також підлягає стягненню із відповідача\~на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved