Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

ВАТ „Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 15.03.2015 р. [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ» 2106, реєстраційний номер [NUMBER] по вул..Молочній в м.Запоріжжя вчинила дорожньо-транспортну пригоду, під час якої скоїла наїзд на опору повітряної лінії електропередачі № 8 ПЛ-0,4 кВ КТП-12 Рб.3, що належить ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж. Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.03.2015 р. [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП, опора № 3 ПЛ-0,4 кВ КТП-12 Рб.3 по вул..Молочна в м.Запоріжжя була збита. Витрати позивача на відновлення вказаної опори ПЛ-0,4 кВ склали 5\~147,50 грн. За позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, посилаючись на ст.ст.11, 16, 22, 1166, 1187 ЦК України, просить стягнути з відповідача в примусовому порядку суму матеріальних збитків в розмірі 5147,50 грн. та судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд дійшов висновку про законність позовних вимог і обґрунтування їх доказами, в звязку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2015 р. о 15-40 год. [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21061», держ.номер 2887 АМ, власником якого є [PERSON], в м.Запоріжжя по вул..Молочній в районі буд. № 112 не витримала безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого скоїла виїзд за межі проїжджої частини та скоїла наїзд на перешкоду (електроопору та цегельний паркан). Вищевикладене підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2015 р. (а.с.5). У відповідності з 3,4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП, опора № 3 ПЛ-0,4 кВ КТП-12 Рб.3 по вул..Молочна в м.Запоріжжя була збита. Витрати позивача на відновлення вказаної опори ПЛ-0,4 кВ склали 5\~147,50 грн., про що надано копію акту від 16.03.2015 р. (а.с.3). Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог, заявлених ВАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1218 грн.

Outcome: approved