Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

АТ «Мегабанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 19.05.2016 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №15-606-838-2-16-Г (з ануїтетними платежами), згідно якого АТ «Мегабанк» відповідачу кредитні кошти у розмірі 15\~000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн. Відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 19.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 13\~488,07 грн., яка складається з наступного: 6\~684,48 грн. заборгованості за кредитом; 2,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 6\~836,70 грн. суми штрафу. Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 13\~488,07 грн. Ухвалою суду від 09.12.2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась. На електронну адресу суду надійшла електронна форма звернення громадян від [PERSON] згідно якого, просила перенести засідання на іншу дату, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Однак, враховуючи те, що відповідач подавала заяву про відкладення розгляду справи, на підтвердження поважності причин неявки до суду, доказів не подала, отже відсутні підстави для перенесення розгляду справи визначені статтею 223 ЦПК України. Крім того, відповідач не скористалась своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 24.11.2011 року у справі «Загородній проти України», заява №27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (рішення від 16.04.2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява №17182/07, п.21). Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Отже, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності [PERSON] , оскільки неявка відповідача в призначене судом судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд дійшов\~наступного. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 19.05.2016 року між ПАТ «Мегабанк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №15-606-838-2-16-Г (з ануїтетними платежами) згідно умов якого, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн., а позичальник зобов`язується на умовах, передбачених договором, повернути кредит, сплатити проценти у розмірі 10,00% річних за користування кредитом, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором, Кредит надається на строк з 19.05.2016 року до 17.05.2019 року включно (п.1.1., п.1.2.). Пунктом 4.4. кредитного договору встановлено, що за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5% від суми кредиту. Згідно п.6.3. кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «Мегабанк» повністю виконав свої зобов`язання, щодо надання відповідачу коштів на підставі кредитного договору №15-606-838-2-16-Г, що підтверджується заявою на видачу готівки [PERSON] від 19.05.2016 року №TR.1446150.3069.3449 у розмірі 15\~000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 19.07.2019 року [PERSON] перед банком має заборгованість у розмірі 13\~488,07 грн., яка складається з наступного: 6\~684,48\~грн. заборгованості за кредитом; 2,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 6\~836,70 грн. суми штрафу. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зважаючи на те, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, оскільки, відповідач взяла на себе певні зобов`язання, що належним чином в установлений договором строк не виконала, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved