Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R01.220.72383 від 09.06.2017 року в розмірі 101915,36 грн., а також судовий збір. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 09.06.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R01.220.72383. Згідно договору відповідач отримав кредит в розмірі 58019,00 грн., зі сплатою 35,27 % річних, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобовязання згідно умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 17.09.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 101915,36 грн. Відтак, у зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, 09.07.2018 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань. Згідно даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов'язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до [PERSON] будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір Кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 01.11.2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не зявився, однак згідно позову просить проводити розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім цього, згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова). Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. У звязку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень\~ст.ст.280-282 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 09.06.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R01.220.72383. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 58019,00 грн., зі сплатою 35,27 % річних, з щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Окрім того, 19.04.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R01.220.71306. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 58009,99 грн. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1\~ст.612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що позивач виконав свої зобовязання згідно умов кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером № R01.220.72 від 09.06.2017 року та меморіальним ордером №60111161_Р від 10.06.2017 року /а.с. 13, 14/. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. Як вбачається із наданої до матеріалів справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж [PERSON] був здійснений 17.11.2017 р. У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за договором № R01.220.72383 від 09.06.2017 р., яка згідно розрахунку заборгованості станом на 17.09.2018 року становить 101915,36 грн. та складається із наступного: основний борг 44772,07 грн., прострочений борг\~ 11070,15 грн., прострочені проценти\~ 17198,86 грн., строкові проценти 431,68 грн., пеня 28442,60 грн. У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, 09.07.2018 року вих. №12.4.2/R01.220.72383 на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов'язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак, [PERSON] належним чином не відреагував на вимогу та зобовязань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Відповідно до ч.2\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.\~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобовязань, відповідач в судове засідання не зявилася та не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задоволити. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, щодо розподілу судових витрат між сторонами, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору при подачі позовної заяви у розмірі 1762,00 грн., які підтверджуються квитанцією, яка знаходиться у матеріалах справи (а.с.5).

Outcome: approved