Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

АТ «Державний Ощадний банк України» звернулося до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивує тим, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - Банк, Кредитор) та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 137 073 від 23.12.2013 (далі - Кредитний договір). Філія - Луганське обласне управління входить до єдиної організаційної структури Банку, не має статусу юридичної особи, є відокремленим структурним підрозділом АТ «Ощадбанк» (далі - Банк, Кредитор). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. п. 2.1 - 2.3 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит був наданий в розмірі 65 000,00 гривень на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22.12.2023р. на придбання об`єкта нерухомості за договором купівлі продажу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено з [PERSON] (далі - Поручитель, Відповідач-2, [PERSON] (далі - Поручитель, Відповідач-3) договір поруки № 137 073/1 від 23.12.2013. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (стаття 553 ЦК України). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05.02.2019 у справі № 225/6268/18, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Банку заборгованість за договором про іпотечний кредит № 137 073 від 23.12.2013, яка складає 133177,18 грн., у тому числі: строковий борг за кредитом - 34 411,68 грн.; прострочений борг за кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018-26 301,88 грн.; строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2018 по 31.08.2018 - 928,16 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018 - 45 539,68 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018 - 1 593,38 грн.; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018 - 2 793,69 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2018 року - 7 812,14 грн.; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпень 2014 року по серпень 2018 року - 13 796,57 грн. В зв`язку з тим, що відносини між Банком та Позичальником не припинялися, відповідно до умов Кредитного договору, Позичальнику щомісячно нараховувалися проценти за користування кредитом (п. 2.4.2. - до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного Договором). Відповідно до розрахунку, з урахуванням рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 05.02.2019 року у справі № 225/6268/18 про стягнення заборгованості з Відповідачів та періоду нарахування, починаючи з 01.09.2018, заборгованість за договором про іпотечний кредит № 137 073 від 23.12.2013 складає 36201,64 грн, в тому числі: -прострочені проценти за користування Кредитом за. період з 01.09.2018 по 06.03.2019-5598,94 грн; - три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 03.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 4506,27 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з 01.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 418,22 грн, в тому числі три проценти річних в сумі 4373,15, які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05.02.2019 у справі № 225/6268/18; - інфляційні втрати Банку з вересень 2018 по червень 2021 року за прострочення сплати процентів за користування Кредитом в сумі 881,35 грн, в тому числі інфляційні втрати в сумі 11493,02 грн, які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05.02.2019 у справі № 225/6268/18; - інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за з вересень 2018 по червень 2021- 10230,26 грн. \~ \~ \~ \~Просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 137 073 від 23.12.2013 року станом на 15.07.2021 року в сумі 36201,64 грн., у тому числі: прострочені проценти за користування Кредитом за період з 01.09.2018 по 06.03.2019 - 5598,94 грн; три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 03.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 4506,27 грн.; три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з 01.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 4373,15 грн.; інфляційні втрати Банку з вересень 2018 по червень 2021 року за прострочення сплати процентів за користування Кредитом в сумі 11493,02 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за з вересень 2018 по червень 2021- 10230,26 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи, або відзиву на позовом не надали. У зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Згідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 137 073 від 23.12.2013 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. п. 2.1 - 2.3 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит був наданий в розмірі 65 000,00 гривень на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22.12.2023р. на придбання об`єкта нерухомості за договором купівлі продажу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено з [PERSON] , [PERSON] договір поруки № 137 073/1 від 23.12.2013. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05.02.2019 у справі № 225/6268/18, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Банку заборгованість за договором про іпотечний кредит № 137 073 від 23.12.2013, яка складає 133177,18 грн., у тому числі: строковий борг за кредитом - 34 411,68 грн.; прострочений борг за кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018-26 301,88 грн.; строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2018 по 31.08.2018 - 928,16 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018 - 45 539,68 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018 - 1 593,38 грн.; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 03.09.2018 - 2 793,69 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2018 року - 7 812,14 грн.; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпень 2014 року по серпень 2018 року - 13 796,57 грн. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит № 137 073 від 23.12.2013 року станом на 15.07.2021 року в сумі 36201,64 грн., у тому числі: прострочені проценти за користування Кредитом за період з 01.09.2018 по 06.03.2019 - 5598,94 грн; три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 03.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 4506,27 грн.; три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з 01.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 4373,15 грн.; інфляційні втрати Банку з вересень 2018 по червень 2021 року за прострочення сплати процентів за користування Кредитом в сумі 11493,02 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за з вересень 2018 по червень 2021- 10230,26 грн. Щодо вирішення вимог про стягнення відсотків, передбачених умовами кредитного договору, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини четвертої\~статті 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~(постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) висловлено правову позицію, зміст якої зводиться до того, що за наявності судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав (виконав не у повному обсязі), відсутня підстава для нарахування процентів та пені за кредитним договором, оскільки строк дії договору змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, а права та інтереси кредитодавця у цих правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів прострочених відсотків за користування кредитом за період з 01.09.2018 по 06.03.2019 не підлягають задоволенню, оскільки\~банк скористався правом дострокового повернення кредитних коштів, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, отримав судове рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення всієї суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом. Щодо вирішення вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до положень\~статті 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Положеннями\~статті 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема,\~статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми\~закону\~нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена правова позиція наведена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання (дати останнього платежу з погашення боргу). Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.\~\~ Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.\~\~ Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ (стаття 599 ЦК України), а тому зобов`язання відповідача перед позивачем за договором можна вважати припиненим у день остаточного погашення заборгованості. У постанові об`єднаної плати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі\~№ 922/4099/17\~зазначено, що відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, щодо неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України\~стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3\~ роками, які передували подачі позову. З огляду на зазначене, установивши, що заборгованість за договором про\~іпотечний кредит\~№ 137\~073\~від 23.12.2013,\~яка складає\~133177,18\~грн. відповідачами\~не погашена,\~суд доходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~застосування ст.\~625\~ЦК України\~та стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 3\~%\~річних від\~простроченої суми\~та інфляційних\~збитків,\~які входять\~до складу\~грошового зобов`язання. Позивачем здійснений розрахунок 3 % річних : -за прострочення боргу за кредитом за період з 03.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 4506,27 грн.; -за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 01.09.2018 по 15.07.2021 в сумі 4373,15 грн. Судом здійснений розрахунок 3 % річних за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Сума заборгованості 60713,56 грн. (тіло кредиту за рішенням суду) Дата початку нарахування:01.09.2019, дата закінчення нарахування:01.09.2021 (день подачі позову), кількість днів 732. Відсоткова ставка:3% річних. 60713,56 грн. х 3%/100%/365 днів х 732 дня = 3647,81 грн. Сума заборгованості 46467,84 грн. (несплачені проценти за рішенням суду) Дата початку нарахування:01.09.2019, дата закінчення нарахування:01.09.2021 (день подачі позову), кількість днів 732. Відсоткова ставка:3% річних. 46467,84 грн. х 3%/100%/365 днів х 732 дня = 2791,71 грн. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення 3 % річних підлягає задоволенню саме в сумі 3647,81 грн. за прострочення боргу за кредитом, та в сумі 2791,71 грн. за прострочення сплати процентів, тобто частково. Позивачем здійснений розрахунок інфляційних втрат : -з вересень 2018 по червень 2021 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 11493,02 грн.; - за прострочення боргу за кредитом з вересня 2018 по червень 2021- 10230,26 грн. Судом здійснений розрахунок інфляційних збитків за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Сума заборгованості 60713,56 грн. (тіло кредиту) Місяці прострочення вересень 2019-вересень 2021 Індекси інфляції за вказаний період відповідно: 100.7, 100.7, 100.1, 100.2, 99.7, 100.8, 100.8, 100.3, 100.2, 99.4, 99.8, 100.5, 101, 101.3, 100.9, 101.3, 101, 101.7, 100.7, 101.3, 100.2, 100.1, 99.8. Сукупний індекс інфляції: 113,23 (60713,00 грн. х 113,23) 68745,33 грн. = 8032,33 грн. Сума заборгованості 46467,84 грн. (прострочені відсотки) Місяці прострочення вересень 2019-вересень 2021 Індекси інфляції за вказаний період відповідно: 100.7, 100.7, 100.1, 100.2, 99.7, 100.8, 100.8, 100.3, 100.2, 99.4, 99.8, 100.5, 101, 101.3, 100.9, 101.3, 101, 101.7, 100.7, 101.3, 100.2, 100.1, 99.8. Сукупний індекс інфляції: 113,23 (46467,00 грн. х 113,23) 52614,58 грн. = 6147,58 грн. \~ \~ \~ \~З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню саме в сумі 8032,33 грн. за прострочення боргу за кредитом, та в сумі 6147,58 грн. за прострочення сплати процентів, тобто частково. Суд також звертає увагу, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є поручителями, рішення суду від 05.02.2019 не оскаржували,\~а відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту відповідного правовідношення, характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення (пункти 51, 52). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є частково доведеними, а тому підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial