Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

АТ «ОТП Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту № 2017915784 від 05.02.2018 року у розмірі 33776,95 гривень та стягнення понесених позивачем судових витрат у розмірі 1921,0 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладеного договір про надання споживчого кредиту № 2017915784. Відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 42598,0 гривень строком кредитування до 05.02.2020 року з відсотковою ставкою 0,01% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому станом на 02.09.2019 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту становить 33776,95 гривень, з яких: 33624,61 гривні заборгованість за тілом кредиту; 2,34 гривні заборгованість за відсотками, 150,0 гривень заборгованість за комісіями. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 33776,95 гривень, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. Справа поступила до суду 10.09.2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] І.О. в судове засідання не з`явилася, подала при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 27.11.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «ОТП Банк» слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.4-8), відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту № 2017915784 від 05.02.2018 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 42598,0 гривень строком до 05.02.2020 року з відсотковою ставкою 0,01% річних. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до умов п.1.2 Договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, інші платежі, визначені договором та додатком № 1 «Графік платежів». Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 612 ЦК України зазначає - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно умов п.1.4.1 Договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному у графіку платежів. Пунктами 1.5, 1.6 Договору передбачено, що за управління кредитом позичальник сплачує комісію, розмір якого зазначений у графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, при цьому, відповідач, не виконуючи належним чином свої зобов`язання, порушив зазначені вище норми законодавства та умови Кредитного договору. Зокрема, останній черговий платіж за кредитом було здійснено 05.07.2018 року. На адресу відповідача 26.03.2019 року було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 05.02.2018 року, однак така відповідачем не була виконана. Судом встановлено, що станом на 02.09.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 33776,95 гривень, з яких: 33624,61 гривні заборгованість за тілом кредиту; 2,34 гривні заборгованість за відсотками, 150,0 гривень заборгованість за комісіями (а.с.14). З врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов договору про надання\~споживчого кредиту\~№ 2017915784 від 05.02.2018 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 33776,95 гривень. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід\~стягнути на\~користь позивача судові витрати у розмірі 1921,0 гривень судового збору.

Outcome: approved