Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.05.2011 року в розмірі 16559,48 грн. станом на 21.03.2019 року, - з яких 5302,63 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3506,23 гр. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0, 00 грн.- проценти за користування кредитом, 5535,88 грн.- пеня за прострочене зобов`язання, 950,00 гн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень, а також штрафи з посиланням на п.2.1.1.7.6 Правил та умов надання банківських послуг, 500,00грн.- ( фіксована частина), 764,74 грн( процентна складова. В позовній заяві зазначено, що між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит та зобов`язалася його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно з її заявою та умовами надання банківських послуг. Проте, відповідач порушила умови договору і тому має заборгованість станом на 21.03.2019 року в розмірі 16559,48 грн.. яку до теперішнього часу добровільно не сплатила. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16559,48 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позов визнала частково - в частині боргу по тілу кредиту, просила справу розглянути без неї, до заяви долучила ксерокопію кредитної картки «Універсальна» строком дії по січень 2019 року включно. Відзив на позов не подала Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто в судовому засіданні на підставі наявних у суду матеріалів оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.05.2011 року шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] у справі укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 1700,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою комісії та інших платежів згідно з його заявою та умовами надання банківських послуг. У заяві позичальника зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомився та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Ці обставини підтверджуються анкетою-заявою відповідача від 23 травня 2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/kredity,свідоцтвом про державну реєстрацію АТ КБ «ПРИВАТБАНК», виданого на підставі зміни найменування юридичної особи. Разом із анкетою - заявою [PERSON] підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», якою передбачено 55 днів пільгового періоду, у розмірі 10,00% річних, з базовою процентною ставкою щомісячно 2.5%, у якій також передбачено нарахування штрафів за порушення строків платежу з любих із грошових зобов`язань за договором більше, ніж на 30 днів - 500 грн +5% від суми заборгованості з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 30 грн. - базова процентна ставка за договором + 1% від заборгованості, але не більше 30 грн. у місяць, яка нараховується 1 раз у місяць за наявності прострочення по кредиту або відсотках за 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше(а.с.12-13). За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача станом 21.03.2019 року становить 16559,48 грн. станом на 21.03.2019 року, - з яких 5302,63 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3506,23 гр. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн.- проценти за користування кредитом, 5535,88 грн.- пеня за прострочене зобов`язання, 950,00 гн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень, а також штрафи з посиланням на п.2.1.1.7.6 Правил та умов надання банківських послуг, 500,00грн.- ( фіксована частина), 764,74 грн( процентна складова. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві-анкеті позичальника від 23.05.2011 року процентна ставка не зазначена, разом з тим позичальник підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», у якій зазначені умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом, вимоги про стягнення яких у позові не ставляться, передбачено відповідальності за порушення зобов`язання щодо повернення кредиту у вигляді неустойки (пені, штрафів)(а.с.11-12). Позивач просить крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути пеню за несвоєчасну сплату кредиту і штрафи санкції Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23 травня 2011 року, посилався на Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www://privatbank.ua. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Разом з тим, суд приймає до уваги те,що відповідач підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», якими підтверджено розмір сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному документі є належним доказом на підтвердження спільного волевиявлення обох сторін стосовно кредитного договору. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі , визначеному позивачем , проти чого відповідач у своїй заяві не заперечувала: 5302,63 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3506,23 гр. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а всього по тілу кредиту стягнути 8808,86 гривень. Разом з тим, вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов`язання у виді одночасного стягнення штрафу та пені, оскільки це має ознаки притягнення до відповідальності двічі за одне й те ж саме правопорушення, є не обгрунтованою. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року про застосування статті 61 Конституції України щодо застосування подвійної цивільно-правової відповідальності (пені та штрафу), відповідно до якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить ч.1 статті 61 Конституції України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд вважає за можливе в цій частині стягнути з відповідача на користь позивача лише штраф (відповідно до Довідки про умови кредитування від 21.05.2011 року ,підписаної відповідачем, в сумі 1264,74 гривень, а у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 6485,88 гривень належить відмовити. Таким чином, заявл ені вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 8808,86 гривень та штраф у сумі 1264,74 гривень, а всього суму заборгованості, яка становить 10073,60 гривень. Судові витрати, понесені позивачем в сумі 1921.00гривень, покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial