Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

В березні 2020 року позивач, інтереси якого представлені начальником філії - ГУ по м. Києву та Київській обл. АТ «Ощадбанк» Крючков С.С. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму кредитної заборгованості в розмірі 19 257,13 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 13_0105, за умовами якого позивач надає кредит відповідачу в загальному розмірі 21 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17 грудня 2023 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 05.02.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 19 257,13 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу - 16 800,00 грн., заборгованість за прострочення чергових платежів по нарахованих відсотків - 2 299,95 грн.; заборгованість за загальну суму пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом - 32,50 грн.; заборгованість за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом - 115,07 грн.; заборгованість за 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 11,84 грн.; заборгованість за втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 0,35 грн.; заборгованість за втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. Ухвалою від 13.04.2020 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача по справі проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи, однак поважність причини не вказував, відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 18.12.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 13_0105, за умовами якого позивач надає кредит відповідачу в загальному розмірі 21 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17 грудня 2023 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 05.02.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 19 257,13 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу - 16 800,00 грн., заборгованість за прострочення чергових платежів по нарахованих відсотків - 2 299,95 грн.; заборгованість за загальну суму пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом - 32,50 грн.; заборгованість за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом - 115,07 грн.; заборгованість за 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 11,84 грн.; заборгованість за втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 0,35 грн.; заборгованість за втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до п.п. 4.3.1- 4.3.2. кредитного договору відповідач зобов`язаний використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 4.3.3 кредитного договору у випадку порушення цього договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, суми комісії, пені, а також 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2 102,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved