Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 88533 грн. 02 коп.. В обґрунтування позову зазначається, що 26 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згодом відсотки за користування кредитом були збільшені. Позивач зобов`язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на листопад 2019 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 88533 грн. 02 коп.. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не подав. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Так, судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за корис-тування кредитом у розмірі 20.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 29-30). Договір укладено шляхом заповнення Анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Крім анкети-заяви відповідач ознайомився із довідкою про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» Contract по договору SAMON52000049213247. (а.с. 30). Протягом 2011 - листопада 2019 років відповідач користувався кредитною картою, однак заборгованість по кредиту не погашав у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3925 грн. 60 коп. (тіло кредиту).. Відповідно до пункту 1.1.2.1.7 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що з моменту укладення договору та отримання кредиту відповідач кошти на його погашення вносив із порушенням строків та не в повному обсязі, що свідчить про порушення ним своїх зобов`язань за договором. Так, станом на листопад 2019 року заборгованість складає 88533 грн. 02 коп., з яких: 3925 грн. 60 коп. - заборгованість за простроченням тілом кредиту, 336 грн. 61 коп. - заборгованість за відсотками, 79578 грн. 76 коп. - заборгованість за пенею, а також суми штрафів - 500 грн. (фіксована частина) та 4192 грн. 05 коп. (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 14-27). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Виходячи з того, що завданням цивільного судочинства є, крім іншого, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ, застосовуючи принцип пропорційності цивільного судо-чинства, суд також застосовує до спірних правовідносин положення частини 3 статті 551 ЦК України. Відповідно до зазначеної правової норми, розмір неустойки може бути зменшений за рі-шенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням викладеного, а також того факту, що з 88533 грн. 02 коп. боргу, про стягнення якого просить позивач, лише 3925,60 грн. становлять суму простроченої заборгованості за тілом кредиту, 336 грн. 61 коп. за відсотками, а решта - пеня та штрафи, з огляду на те, що банк, усвідомлюючи порушення відповідачем умов договору з самого початку (від дня укладення договору - 26 серпня 2011 року), а з листопада 2015 року відповідач жодного разу не вносив кошти на погашення кредиту, допустив нарахування неустойки в сумі, що в майже 20 разів перевищує розмір тіла кредиту, і при цьому не звертався з вимогою про погашення заборгованості, суд, на підставі частини 3 статті 551 ЦК України, зменшує розмір пені за прострочене зобов`язання з 79578 грн. 76 коп. гривень до 1200 гривень та задовольняє позов в частині вимог в сумі 10154 гривень 26 коп.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з такого. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того факту, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд стягує на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 1921 грн..

Outcome: partial