Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Акціонерне товариство «Мотор-Банк» (далі АТ «Мотор-Банк») звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що між Публічним акціонерним товариством «Мотор-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено договір № ЛК-13602 про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком від 15.07.2016 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу ліміт кредитування шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів з рахунку № [NUMBER] на картковий рахунок № [NUMBER] , при здійсненні операції з використанням платіжної картки понад залишок власних коштів на картковому рахунку у рамках договору про відкриття та обслуговуванню картрахунку № [NUMBER] від 12.03.2014 р. у сумі 21 500,00 грн. терміном до 12 липня 2019 року включно зі сплатою 36,00 % річних. Відповідач карткою скористався, отримавши кошти, але умови договору не виконав, грошові кошти не повернув, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 6 861,16 гривень та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркової В.П. від 28.02.2019 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 року проведено повторний авторозподіл цивільної справи, після чого цивільну справу передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. від 01.08.2019 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у наданий судом строк та станом на 01.08.2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 15.07.2016 року між ПАТ «Мотор-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір № ЛК-13602 про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитну картку з встановленим лімітом, якою згодом скористався, зобов`язавшись повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти за користування таким кредитом у розмірі та в строки, передбачені в розділі 3 вказаного договору. Згідно п.п. 3.3, 3.4. Позичальник щомісяця сплачує Кредитору проценти за користування Кредитом у розмірі, зазначеному в п. 1.1.Договору, у валюті Кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за Кредитом за методом «факт/факт» (з розрахунку фактичної кількості днів в поточному місяці та фактичної кількості днів у році) і підлягають сплаті з 1 по 25 число включно кожного місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Протягом цього періоду сплачуються проценти, нараховані за попередній місяць користування Кредитом. Проценти за останній місяць користування Кредитом підлягають сплаті в строк зазначений у п. 1.1. Договору. Нарахування процентів здійснюється Кредитором в останній робочий день місяця. У першому періоді нарахування процентів до розрахунку включається період, що розпочинається з дати використання ЛК і закінчується попереднім днем перед останнім робочим днем місяця, за який нараховуються проценти. У подальшому до розрахунку включається період, що розпочинається з дня нарахування процентів у попередньому місяці і закінчується попереднім днем перед останнім робочим днем місяця, за який нараховуються проценти (в останній період користування Кредитом - днем повного погашення заборгованості за Кредитом). Погашення процентів за користування Кредитом та неустойки здійснюється у тому числі за рахунок коштів ліміту Кредиту. Згідно п. 4.2 Договору, у разі порушення строків погашення Кредиту, вказаних у Договорі, процентів та платежів за Договором, Позичальник сплачує Кредитору за кожний день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за Кредитом включно, процентами та платежами за Договором у повному обсязі. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 24.01.2019 року виникла заборгованість в загальній сумі 6 861,16 гривень, з яких 1 791,69 гривень заборгованість за простроченою часткою кредиту, 552,08 гривень заборгованість за простроченими процентами, 148, 57 гривень пені, 4\~180, 33 гривень заборгованість за основною сумою боргу та 188, 49 гривень заборгованість за нарахованими процентами. При вирішенні спору суд виходить з такого. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved