Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 12005 грн. 81 коп. на підставі кредитного договору №б/н від 07.12.2010 року, та судових витрат в розмірі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 07 грудня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н за яким відповідач отримав кредит в розмірі 700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 28.11.2019 р. утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 12005 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1318,07 грн., в т.ч.: заборгованість за поточним тілом кредиту 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 1318,07 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 184,08 грн.; нарахована пеня 9455,76 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, фіксована складова штрафу - 500, 00 грн., процентна складова штрафу - 547,9 грн., тому і заявлено АТ КБ «ПриватБанк» позов до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві просили розгляд справи проводити у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згідний повернути заборгованість частково, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15,16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] було укладено 07.12.2010 року кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідач заповнив анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, якими передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту, про що свідчить його підпис у вказаних документах, наведені обставини підтверджуються анкетою - заявою від 07 грудня 2010 року, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, і Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». У відповідності до ст.ст. 525, 526, абз.1 ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до ст.ст. 610, 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості по договору №б/н доданої позивачем до матеріалів справи вбачається, що станом на 28.11.2019 р. утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 12005 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1318,07 грн., в т.ч.: заборгованість за поточним тілом кредиту 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 1318,07 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 184,08 грн.; нарахована пеня 9455,76 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, фіксована складова штрафу - 500, 00 грн., процентна складова штрафу - 547,9 грн.. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також неодноразово частково проводив повернення зазначених коштів. За умовами картка Універсальна передбачає пільговий період користування - 30 діб, під час якого існує можливість користуватися кредитними коштами безкоштовно. Згідно вказаного розрахунку заборгованість за тілом кредиту, який отримав відповідач від АТ КБ «Приватбанк», складає 1318,07 грн.; Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Також судом достовірно встановлено, що вказана Анкета - Заява не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору у що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Також позивачем не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам`ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Натомість, надані суду до позовної заяви Умови та Правила не містять жодних ідентифікуючих даних, зокрема, коли вони затверджені/прийняті, та коли які зміни відбулись. Те саме стосується і витягу з Тарифів, а Пам`ятка, про яку в анкеті-заяві зазначено як про частину договору, взагалі не надана суду. А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору №б/н від 07.12.2010 р. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, а тому судне вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту. Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, тому в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах суд відмовляє. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16. З вищенаведених підстав позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню. З приводу стягнення судових витрат судоми встановлено наступне. За змістом закону, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 12005,81 грн.. Судом задоволено позовні вимоги на суму 1318,07 грн., що становить 10.9786% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 230,77 грн., що складає 10.9786% від 2102 грн..

Outcome: partial