Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

В березні 2018 року, заявник звернулася до суду з заявою про оголошення [PERSON], який є її батьком - померлим, зазначивши, що в 2007 році він виїхав з м.Сміли у невідомому напрямку і безвісно зник. Тому рішенням Смілянського міськрайонного суду від 24 березня 2016 року його визнано безвісно відсутнім. Необхідність оголошення батька померлим обумовлюється тим, що заявник має намір оформити житлову субсидію та право власності на спадкове майно. За адресою свого попереднього місця проживання [INFO] не зявляється, місце його перебування нікому не відомо і з моменту його зникнення минуло більше трьох років. В судове засідання заявник не з'явилася, але до суду надійшла заява від представника заявника в якій вона вказала, що на вимогах заяви наполягає, просить її задовільнити а справу розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника Смілянської міської ради, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, письмові пояснення свідків, находить, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.1ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незаважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Свідок [PERSON] в письмових поясненнях вказала на те, що вона є сусідкою безвісти зниклого [PERSON], їй достовірно відомо, що він в 2007 році поїхав з м. Сміла у невідомому їй напрямку, з того часу вона його нір азу не бачила та не знає де він перебуває. Як вбачається з довідки Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області № 1337 від 27 січня 2016 року (а.с.6) [PERSON] [INFO] перебуває в розшуку як «особа безвісно зникла» (оперативно розшукова справа №115015017 від 6 серпня 2015 року). Відповідно до копії договору дарування від 29 липня 2004 року [PERSON] є власником 6/25 частин будинку по вул.. Артема, 125 в м. Сміла, Черкаської області (а.с.7). отже посилання відповідача, що оголошення його померлим необхідне їй для прийняття спадщини відповідає дійсності. Оскільки у місці постійного проживання [PERSON] вже більше 10 років немає відомостей про місце його перебування та встановити місце його знаходження не представляється можливим, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для оголошення останнього померлим. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved