Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо виконання виконавчого листа від 23.10.2013 року; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 22.12.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Свою скаргу обґрунтовував тим, що державний виконавець в порушення вимог діючого законодавства прийняв від стягувача виконавчий лист і відкрив виконавче провадження саме в Смілянському відділі державної виконавчої служби, тоді як на час відкриття виконавчого провадження боржник вже не був зареєстрований в м. Сміла, а згодом - 22.03.2017 року, зареєструвався в місті Миколаєві. Також вважає незаконною винесену 22.12.2017 року постанову заступника начальника Смілянського міського відділу державної виконавчої служби про звернення стягнення на його заробітну плату, оскільки виконавчий лист невірно пред`явлений до виконання, а виконавче провадження відкрито помилково. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року подана скарга задоволена частково, визнана неправомірною та скасована постанова від 22.12.2017 про звернення стягнення на заробітну плату боржника. В задоволенні решти вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 04.04.2019 р. апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року залишено без змін. 03.01.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд ухвали ( рішення) Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року якою вимоги його скарги задоволено частково, визнано неправомірною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.12.2017 р. до виконавчого провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Свтошинським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/18127353511 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн., винесену заступником начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. В задоволені вимог про визнання неправомірними дій Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. відносно виконання виконавчого листа №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданого Свтошинським районним судом м.Києва та визнання неправомірною та скасування постанови Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області про виконавче провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Свтошинським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/18127353511 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн. відмовлено. Однак, як вказує [PERSON] 13.12.2019 р. з отриманих ним довідок АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 16.12.2019 р. йому стало відомо про те, що за кредитним договором №014/1812/73/53511 укладеним між ним та АТ відсутня заборгованість і станом на 14.11.2015 р. закрито всі рахунки за кредитним договором №014/1812/73/53511 від 21.03.2007 р. від 17.12.2019 р. підтверджено відсутність будь-якої заборгованості його перед банком. Тобто станом на 14.11.2015 р. стягувач закрив всі рахунки в зв`язку з відсутністю боргу. Таким чином, 16.03.2018 р. на момент відкриття виконавчого провадження Заступником начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. жодних боргових зобов`язань у нього перед АТ не існувало. Таким чином, станом на час винесення судом рішення суду за його скаргою, суду та йому як заявнику не були відомі вказані обставини і тому в розумінні ст.423 ЦПК України вказані обставини є нововиявленими. Враховуючи наведене, просив, скасувати за нововиявленими обставинами рішення ( ухвалу) Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року та ухвалити нове рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову Смілянського міського відділу ДВС ГТВЮ в Черкаській області від 02 вересня 2016 р. про відкриття виконавчого провадження за № АСВП: 52123577 за виконавчим листом Святошинського районного суду м.Києва №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 14/1812/73/53511 від 21.03.2007 р. в розмірі 18689,65 дол.США що становить 150776,37 грн. Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги щодо перегляду та скасування рішення суду за нововиявленими обставинами та просив її задовольнити, вказуючи на обставини викладені в заяві до суду та прийняти рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову Смілянського міського відділу ДВС ГТВЮ в Черкаській області від 02 вересня 2016 р. про відкриття виконавчого провадження за № АСВП: 52123577 за виконавчим листом Святошинського районного суду м.Києва №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 14/1812/73/53511 від 21.03.2007 р. в розмірі 18689,65 дол.США що становить 150776,37 грн. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про чс та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому є можливим розгляд даної заяви в їх відсутності. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Поняття «суд, встановлений законом», стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (див. mutatismutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» («Sokurenko and Strygun v. Ukraine») від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. … Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). Так, відповідно до ухвали ( рішення) Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року вимоги скарги [PERSON] задоволено частково, визнано неправомірною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.12.2017 р. до виконавчого провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/18127353511 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн., винесену заступником начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. В задоволені вимог про визнання неправомірними дій Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. відносно виконання виконавчого листа №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданого Святошинським районним судом м.Києва та визнання неправомірною та скасування постанови Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області про виконавче провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/18127353511 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн. відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 04.04.2019 р. апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року залишено без змін. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2012 р. з [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/1812/73/53511 від 21 березня 2007 року в сумі 18689,65 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 149283,53 грн. (сто сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні п`ятдесят вісім копійок). На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист. Після звернення стягувача з заявою до державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2012 р. з [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Київської регіональної дирекції стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/1812/73/53511 від 21 березня 2007 року в сумі 18689,65 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 149283,53 грн. (сто сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні п`ятдесят вісім копійок) державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2016 р. Однак, як встановлено в даному судовому засіданні, 13.12.2019 р. [PERSON] видано довідку АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що в АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805 закрито рахунки № [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] 14.11.2015 р. Також, відповідно до довідки від 17.12.2019 р. наданої [PERSON] АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що по його рахунку [NUMBER] , в АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 17.12.2019 р. заборгованості по кредиту за договором №014/1812/73/53511 від 21 березня 2007 року немає. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення. Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. (висновок Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 22 січня 2019 року, Справа № 127/10129/17) Відповідно до ч. 3 ст. 429 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення заявника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про скасування за нововиявленими обставинами рішення ( ухвалу) Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року та ухвалення нового рішення про визнання неправомірною та скасування постанови Смілянського міського відділу ДВС ГТВЮ в Черкаській області від 02 вересня 2016 р. про відкриття виконавчого провадження за № АСВП: 52123577 за виконавчим листом Святошинського районного суду м.Києва №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 14/1812/73/53511 від 21.03.2007 р. в розмірі 18689,65 дол.США що становить 150776,37 грн. Оскільки на момент ухвалення вказаного рішення суду від 04.12.2018 р. суду не були відомі обставини щодо того, що по рахунку [NUMBER] , в АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 17.12.2019 р. заборгованості по кредиту за договором №014/1812/73/53511 від 21 березня 2007 року немає, вказаний рахунок закрито 14.11.2015 р., а тому вбачається, що на час відкриття державним виконавцем виконавчого провадження заборгованості за вказаним кредитним договором не існувало, розрахунковий рахунок за даним кредитним договором закрито 14.11.2015 р., тобто до винесення оспорюваної постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про перегляд ухвали ( рішення) Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року підлягає задоволенню, а рішення (ухвала) Святошинського районного суду від 04.12.2018 р. яким вимоги його скарги задоволено частково, визнано неправомірною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.12.2017 р. до виконавчого провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/18127353511 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн., винесену заступником начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. В задоволені вимог про визнання неправомірними дій Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. відносно виконання виконавчого листа №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданого Святошинським районним судом м.Києва та визнання неправомірною та скасування постанови Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області про виконавче провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/18127353511 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн. відмовлено, підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами в частині заявлених вимог про відмову в задоволенні скарги з ухваленням нового рішення про задоволення вимог [PERSON] про скасування постанови Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2016 р. за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/18127353511 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн.

Outcome: approved