Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 20.10.2014 року в сумі 55918,70 грн., яка складається з 575,90 грн. заборгованості за кредитом; 49016,81 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3187 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 2638,99 грн. штрафу (процентна складова), та судові витрати в розмірі 1921,00 грн., мотивуючи тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 20.10.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка дала згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» є договором, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені витрати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідачка зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконала і станом на 30.09.2019 року має заборгованість в сумі 55918,70 грн., яка складається з 575,90 грн. заборгованості за кредитом; 49016,81 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3187 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 2638,99 грн. штрафу (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. З довідки Ємільчинської селищної ради №1646 від 28.10.2019 року слідує, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , зазначеною в позовній заяві, зареєстрованою не значиться. Іншими даними селищна рада не володіє. Відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 28.10.2019 року по даній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22.11.2019 року. Виклик відповідачки [PERSON] в судове засідання було здіснено через оголошення на офіційному сайті судової влади України. 22.11.2019 року в судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою б/н від 20.10.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка дала згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» є договором, що підтверджується підписом у заяві. З п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг слідує, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн плюс 5% від суми позову. Відповідачка свої зобов`язання виконала частково і станом на 30.09.2019 року має заборгованість в сумі 55918,70 грн., яка складається з 575,90 грн. заборгованості за кредитом; 49016,81 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3187 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 2638,99 грн. штрафу (процентна складова). З урахуванням викладеного, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме п.п. 1.1.5.21 та 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами п.п. 2.1.1.12.7.4 та п. 2.1.1.12.8.1 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відтак суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення із [PERSON] заборгованості по пені за прострочене\~зобов`язання в розмірі 3187 грн. необхідно відмовити. Щодо решти позовних вимог слід зазначити наступне. З п.2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг слідує, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується Кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання перед відповідачкою виконав в повному обсязі, надавши кредит, а відповідачка не належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. На підставі ст. ст. 11, 212, 509, 525, 526, 1054 ЦК України та

Outcome: partial