Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору №354411/5791/0059-8 від 29.02.2008, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», було надано позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 19900,00 доларів США на строк до 28.02.2018 із сплатою 13,25 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Згідно Додатку №1 позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення. Додатковими угодами №1 від 26.06.2009 та №2 від 20.07.2010 сторони погодили новий графік погашення кредиту. Відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв`язку з чим станом на 06.08.2020 заборгованість по кредиту становить 35457,86 дол. США (без урахування пені), яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі 19889,65 дол. США; поточної заборгованості за відсотками у розмірі 15568,21 дол. США. Позивач просить\~суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла за Кредитним договором в сумі 19889,65 дол. США заборгованість за тілом кредиту та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. 29.02.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №354411/5791/0059-8, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 19900,00 доларів США на строк до 28.02.2018 із сплатою 13,25 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором (а.с.9-17). Банк виконав взяті на себе договірні зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку від 29.02.2008 (а.с.26). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 від 26.06.2009, за якою було збільшено фактичну суму заборгованості за сумою Кредиту на суму заборгованості за процентами, та тимчасово на період з 29.06.2009 до 29.05.2010, сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту (а.с.21). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 від 20.07.2020, за якою кредитор та позичальник дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором збільшивши строк кредитного договору на 120 календарних місяців, у зв`язку з чим датою остаточного погашення Кредиту було визначено 29.02.2028. Тимчасово, на період з 29.07.2020 по 28.07.2011 сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту викладено у новій редакції в Додатку № 1 та № 2 до Додаткової угоди. Отже, з моменту укладення Кредитного договору та Додаткової угоди №2 у відповідача виник обов`язок повернути кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією Графіка погашення (а.с.23-25). У зв`язку з несплатою коштів відповідно до графіку, позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу від 07.08.2020 №114/5-193962, про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 60 календарних днів. Дана вимога була доставлена відповідачу 14.09.2020, яку не було вручено, про що свідчить витяг з веб сайту «Відстеження поштових відправлень» AT «Укрпошта» від 21.09.2020, у зв`язку з чим Банк відраховував 60 днів для добровільного врегулювання заборгованості з дати доставки відповідної досудової вимоги, а саме від 14.09.2020 (а.с.27-31). Судом встановлено, що відповідачем не виконуються вищезазначені умови договору, у зв`язку з чим станом на 06.08.2020 заборгованість по кредиту становить 35457,86 дол. США (без урахування пені), яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі 19889,65 дол. США; поточної заборгованості за відсотками у розмірі 15568,86 дол. США (а.с.5-8). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідачем [PERSON] порушено вимоги кредитного договору та Додаткових угод, а саме не повернуто кредит та відсотки у строки та розмірах встановлених Графіком погашення, у зв`язку з цим позивач має право стягнути заборгованість, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved