Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.11.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08.01.2019 року має заборгованість - 13211,28 грн., яка складається з наступного: 578,02 грн. - тіло кредиту; 1103,51 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10424,45 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 605,30 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просять суд відмовити в задоволені позову. Відповідач пояснив, що дійсно в 2014 році він подав анкету-заяву на отримання кредиту, який повністю погасив. В 2016 році його брат близнюк, використовуючи паспорт відповідача отримав новий кредит, з приводу якого банк звернувся до суду з позовом. Просить суд застосувати cтрок позовної давності. Вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.11.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7). Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-6). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08.01.2019 року має заборгованість - 13211,28 грн., яка складається з наступного: 578,02 грн. - тіло кредиту; 1103,51 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10424,45 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 605,30 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до статті 549 ЦК України пеня, штраф в частині фіксованої та процентної складової є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відтак, вимоги Банку про стягнення пені та штрафу в частині фіксованої складової задоволенню не підлягають. Тому, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення 10424,45 грн. пені та 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) є незаконними. Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що він не отримував кредит в 2016 році, оскільки вони не ґрунтуються на доказах. Поряд з цим не підлягає задоволенню вимога відповідача про застосування позовної давності, оскільки це спростовується розрахунком заборгованості (а.с. 5-6), враховуючи, що останній платіж здійснено 15.05.2017 року, тому у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, а отже датою відрахування позовної давності є 15.06.2017 року, а банк звернувся до суду 31.01.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial