Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом - АТ КБ «ПриватБанк») пред`явило позов до [PERSON] та просило стягнути з відповідача 15421 грн 09 коп., з яких: 721 грн 54 коп. - заборгованість за кредитом, 11866 грн 11 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1622 грн 91 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн (фіксована частина), 710 грн 53 коп. (процентна складова). В обґрунтуванні позову вказано, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та 09.09.2011 підписав заяву б/н відповідно до якого отримав кредиту вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1000 грн 00 коп. Відповідач дав згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач зобов`язання за договором виконав - надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, а відповідач своєчасно не погашав кредитної заборгованості, внаслідок чого на 30.10.2019 утворилася заборгованість, яка в сумі складає 15421 грн 09 коп., з яких: 721 грн 54 коп. - заборгованість за кредитом, 11866 грн 11 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1622 грн 91 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн (фіксована частина), 710 грн 53 коп. (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав. [PERSON] звернувшись до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, 09.09.2011 підписав анкету-заяву та довідку про умови кредитування у якій визначено відсоткову ставку, порядок сплати пені, комісії та штрафів. ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено витягом з статуту цього товариства. Згідно ч. 1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Підписом відповідача в довідці від 09.09.2011 підтверджується, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов`язання відповідно до умов підписаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. З матеріалів справи слідує, що відповідач умов договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.10.2019 утворилася заборгованість: 721 грн 54 коп. - заборгованість за кредитом, 11866 грн 11 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, які підлягають до стягнення з відповідача. Розрахунок позивача не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Відповідно ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку банку, який міститься в матеріалах справи, позивач нарахував суму пені в розмірі 1622 грн 91 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зменшення розміру пені за період з 30.10.2018 по 30.10.2019 в розмірі 500 грн 00 коп. Також позивач просить стягнути штрафи: 500 грн (фіксована частина), 710 грн 53 коп. (процентна складова). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Таким чином, вимога про стягнення штрафів задоволенню не підлягає. Судом задоволено 84.87 % позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1630 грн 35 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial