Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №9, по вул. Різдвяна,10 в м. Коростишів, Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач та [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками житлового приміщення квартири №9, що знаходиться за адресою: м.Коростишів по вул.Різдвяна,10. 24.11.2001 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище «Венцковська» та була зареєстрована за вказаною адресою. У звязку з припиненням шлюбних відносин рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 року їх шлюб розірвано. Відповідач з 2015 року за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, на прохання добровільно виписатись відповідач не бажає. У звязку з тим, що [PERSON] вибула на інше постійне місце проживання, добровільно не змінила реєстрацію місця проживання, не є членом сімї та не проживає за зареєстрованою адресою, позивач просить визнати останню, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 19.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на 12 жовтня 2018 року відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. На адресу суду від третіх осіб у справі [PERSON] [PERSON], [PERSON] надійшла письмова заява, відповідно до якої, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що із наявного в матеріалах справи свідоцтва на право власності на житло від 27.12.1993 року вбачається, що право спільної сумісної власності на квартиру №9, що знаходиться за адресою: м.Коростишів, по вул.Різдвяна,10. належить [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.14). Відповідно до довідки КП «Коростишівська комунальна служба» №154 від 01.02.2018 р. зареєстровані за аресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] (а.с.15). З копії акта №215 від 14.02.2018 р. депутата Коростишівської міської ради вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] , однак не проживає за вказаною адресою більше року (а.с.12). Згідно зі\~ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 383\~ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Частиною 1 ст.156\~ЖК України визначено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як розяснив Верховний Суд України, право члена сімї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст.\~156\~ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сімї останнього і перейшла проживати в інше місце. Крім того, згідно з ч. 1ст.\~405\~ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у квартирі, що належить на праві власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у квартирі позивача понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишила, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до п.6\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved