Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 15 липня 2008 року у розмірі 12606 грн. 88 коп. та судові витрати у сумі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що \~відповідач з метою отримання банківських послуг підписала\~заяву від 15 липня 2008 року, їй було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 4000 грн. Відповідач зобов`язувалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, що розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Разом з тим, відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором та не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, де вказано, що заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. З довідки про отримання кредитних карток вбачається, що за кредитним договором б/н їй були надані наступні картки: 15 липня 2008 року - [NUMBER] терміном дії до грудня 2011 року, 16 лютого 2012 року - [NUMBER] терміном дії до грудня 2015 року, 10 грудня 2014 року - [NUMBER] терміном дії до серпня 2017 року, 06 жовтня 2014 року - [NUMBER] терміном дії до вересня 2018 року, 06 липня 2015 року - [NUMBER] терміном дії до вересня 2018 року, 23 квітня 2017 року - [NUMBER] терміном дії до квітня 2021 року, 14 червня 2017 року - [NUMBER] терміном дії до квітня 2021 року. Зі змісту довідки про зміну умов кредитування обслуговування кредитної картки вбачається, що 15 липня 2008 року за кредитною карткою [NUMBER] було здійснено старт карткового рахунку та встановлений кредитний ліміт 900 грн. та 14 жовтня 2013 року цей ліміт досяг 4000 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно до вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути пеню. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті: www:privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Суд вважає за необхідним зазначити, що матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що саме з наданими витягами з Тарифів та Умов та правил ознайомлювався і погоджувався відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підпису відповідача зазначені Тарифи, Умови та правила не містять. Також як й відсутні підтвердження того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначених розмірах і порядках нарахування, а також штрафів. Таким чином, суду не надано належних доказів на підтвердження діючих на час отримання відповідачем картки Тарифів із визначенням конкретних значень щодо процентної ставки, пені, штрафів, також, як й ненаданні діючі на час отримання відповідачем картки Умов та правил надання банківських послуг. З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі № 342/180/17 суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. З урахуванням викладеного, суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: www/privatbank.ua/, а також ті, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Разом з тим, суд вважає за необхідним зазначити, що матеріали справи містять підтвердження ознайомлення відповідача із довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій, зокрема, зазначена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, а також приклади використання кредитних коштів з розрахунком загальної суми витрат клієнта. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у розрахунку заборгованості за користування кредитними коштами АТ КБ «Приватбанк» включена пеня, розмір та порядок нарахування якої міститься у довідці про умови кредитування від 15 липня 2008 року, яка була підписана [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що відповідач отримавши та фактично використовуючи кредитні кошти, була ознайомлена із розміром та порядком нарахування та сплати, зокрема, пені. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку,\~що банк\~свої зобов`язання\~виконав в\~повному обсязі,\~а відповідач\~свої зобов`язання\~не виконує,\~допускаючи прострочення\~платежів,\~у зв`язку\~з чимвідповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача станом на 15 червня 2020 року становить 12606 грн. 88 коп., що складається з заборгованості за кредитом 10302 грн. 70 коп., нарахованої пені 2304 грн. 18 коп., які суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved