Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 26.07.2013 року з відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п.1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Позичальник взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість у сумі 117000,00 грн., яка складається з 3498,31 грн. - заборгованості за кредитом; 113501,69 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом. В добровільному порядку відповідач борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, згідно поданої заяви, позов підтримав і просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 26.07.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] від 26.07.2013 року, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПриватБанком «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між ним та банком кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п. 2.1.1.12.5 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до ч.1,2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Згідно ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, між сторонами укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідач [PERSON] одержав кредит. Сторони також погодили, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг). Заявою відповідача від 26.07.2013 року та пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Судом не встановлено жодних доказів, які б стверджували про припинення кредитного договору від 26.07.2013 року. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав відповідачу кредитний ліміт на платіжну карту у розмірі 3500 грн. Відповідно до статей 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року має заборгованість - 117000,00 грн, яка складається з 3498,31 грн - заборгованості за кредитом; 113501,69 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що при укладенні кредитного договору сторони встановили, як строк дії договору до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором, процентів та інших платежів за користування кредитом (п.п.1.1.7.12, 1.1.7.42 Умов і правил надання банківських послуг). Відповідач [PERSON] припинив виконувати зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року у нього утворилася заборгованість за кредитним договором. Позивач скористався своїм правом на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. Зі змісту ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по кредитному договору від 26.07.2013 року в сумі 117000 грн. Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved