Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є, зокрема, земельна ділянка, площею 1,92 га, яка розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області; житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та грошові вклади в розмірі 6 926,44 грн. Позивачка являється спадкоємцем після смерті померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється дочкою померлого, однак, не взмозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права, оскільки правовстановлюючі документи, зокрема і на спадкове майно (державний акт на право приватної власності на землю та ощадкнижка) містять суперечності у написанні прізвища спадкодавця, що унеможливлює встановити родинні відносини з останнім. При цьому, виданий на ім?я [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю містить не вірні відомості щодо цільового призначення земельної ділянки, а саме замість правильного для товарного сільськогосподарського виробництва в графі «землю передано для» значиться ведення особистого селянського господарства. Крім того, за життя спадкодавець не виготовив правовстановлюючий документ на житловий будинок та господарські споруди, що по [ADDRESS], тому вона просить встановити факт родинних відносин з померлим та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просить встановити факт родинних відносин з померлим, визнати в порядку спадкування за спадкоємцем право власності на: земельну ділянку площею 1,92 га, яка розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради; житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS]. Та крім цього, просить визнати право спадкоємця на грошові вклади- в сумі 6926, 44 грн. та 1425,67 грн., які розміщені на рахунках [NUMBER] та відповідно [NUMBER] у Деражнянському територіальному відокремленому без балансовому відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України», що належали за життя [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав уточненні позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району не заперечує проти задоволення вимог позову. Представник відділу Держземагенства у Деражнянському районі до суду не з'явилася, проте подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечуючи в задоволенні позову. Заслухавши сторони, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міського управління юстиції у Хмельницькій області, серії [NUMBER] (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,92га., з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району, житлового будинку, загальною площею 52,2 кв.м., господарських будівель-літньої кухні, сараю, погребу та веранди, що по [ADDRESS], а також права на грошові вклади в сумі 6926, 44 грн. та 1425,67 грн., які розміщені на рахунках [NUMBER] та відповідно [NUMBER] у Деражнянському територіальному відокремленому безбалансовому відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України». Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка-позивач [PERSON], про що свідчать матеріали спадкової справи №2/2014. Той факт, що померлий [PERSON] являвся батьком позивачки [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останньої, витягом із погосподарської книги за 1983-1985 р.р. Крім цього, вказаний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. За життя [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 1,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії РІ №826579, рішенням сесії Майдан-Чернелівецької сільської ради народних депутатів №5 від 25 грудня 2001 року, згідно якого власникам земельних сертифікатів передано у власність земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 22 ЗК України в редакції від 06.04.1999 року (яка була чинною на момент отримання спадкодавцем [PERSON] державного акту про право власності) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. В силу ч.1 ст.. 23 вказаного кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. З огляду на досліджуваний державний акт, встановлено, що такий містить помилку в написанні прізвища його власника та цільового використання земельної ділянки, в зв?язку з чим не визнається органами нотаріату та позбавляє спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину. В силу ст.. 392 ЦК України власник може пред?явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Таким чином, при видачі державного акту на право приватної власності [PERSON] серії Р1 №826579, Майдан-Чернелівецькою сільською радою допущено помилки в заповненні відповідних граф, а саме не вірно зазначено прізвище власника та цільове призначення земельної ділянки, а тому для можливості реалізації позивачем [PERSON] спадкових прав на майно [PERSON] за нею слід визнати право власності на вказану земельну ділянку. Також, судом встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району за [PERSON] рахується житловий будинок, 1965 року забудови, з господарськими будівлями- сараєм із літньою кухнею, верандою та погребом, 1970 року забудови за адресою [ADDRESS]. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності в БТІ не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Крім того, за життя [PERSON] належало право на вклади із залишком 1425, 67грн. та 6926, 44грн., які перебувають на рахунках ПАТ «Державний Ощадний банк України», що підтверджується ощадкнижками та інформацією наданою Філією-Хмельницьке ТВБВ ПАТ «Державний Ощадний банк України». В силу вимог ст.. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Розбіжності у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] у ощадкнижках, перешкоджають позивачці у реалізації спадкових прав, а тому за нею слід визнати право на вклади в розмірах 1425, 67грн. та 6926, 44грн., які перебувають на рахунках ПАТ «Державний Ощадний банк України».

Outcome: approved