Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обґрунтування якого казав, що 28 лютого 2014 року [PERSON] із квартири [ADDRESS], що належить позивачу, викрав із сейфу належні позивачу гроші в сумі 2300 доларів США. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.2014р. [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Відповідачем завдана шкода не відшкодована, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача 2300 доларів США майнової шкоди та моральну шкоду завдану злочином в сумі 5,0 тис. грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року [PERSON] засуджено за кримінальне правопорушення за ст. 185 ч. 3 КК України, яке полягало в тому, що 28.02.2014 року біля 14 год, знаходячись в кв. [ADDRESS], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, скориставшись тим, що власник квартири [PERSON] заснув, залишивши при цьому на сейфі ключ, за допомогою цього ключа відчинив вказаний сейф, проник до нього та таємно викрав з цього сейфу належні [PERSON] гроші в сумі 2300 доларів США, заподіявши [PERSON] матеріальну шкоду на вказану суму. У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі або майну підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. В судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Отже, вину відповідача було встановлено та доведено в судовому порядку, що підтверджується вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2014р. Статтею 61 ЦПК визначено підстави звільнення від доказування. Такими обставинами, зокрема, є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 2300 доларів США, що станом на 02.10.2014р. еквівалентно 29785грн. (за офіційним курсом НБУ 12,95 грн. за 1 долар США). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням глибини та характеру душевних страждань, які завдані крадіжкою грошей, необхідних позивачеві для лікування, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачеві повинен складати 5,0тис.грн., та відповідно підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов доведений, так як матеріалами справи підтверджено причинно-наслідковий зв»язок між діями відповідача та матеріальною і моральною шкодою, яка визначена позивачем та доведена. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь держави 487,20грн. судового збору (243,60грн. з майнової вимоги та 243,60грн. з немайнової вимоги).

Outcome: approved