Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], про визнання припиненими всіх зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором з фізичною особою №014/0398/74/05741 від 19.10.2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», та [PERSON] (з усіма змінами та доповненнями), у тому числі, за Додатковою угодою №3 від 02.09.2015 року, укладеною між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК», та [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.09.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Фідобанк» було укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору №014/0398/74/05741 від 19.10.2007 року щодо реструктуризації заборгованості в іноземній валюті на узгоджених сторонами умовах, а саме: за умови належного виконання позивачкою зобов'язань за Траншем 1, банк зобов'язався здійснити анулювання боргу за Траншем 2 (у розмірі 567 086,88 грн.). Разом з тим, позивачка вказує, що незважаючи на виконання нею всіх своїх зобов'язань за вищенаведеною додатковою угодою, банк, всупереч досягнутої між сторонами домовленості, в односторонньому порядку відмовився від вчинення дій, пов'язаних із припиненням кредитних та іпотечних зобов'язань. При цьому, єдиною підставою, на яку посилається банк при неможливості виконання ним умов Додаткового договору №3 щодо анулювання боргу за Траншем 2, є вимоги ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де зазначено, що з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних позовних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), спрощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Однак, на думку позивачки, вказані посилання відповідача є помилковими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, адже, враховуючи, що реструктуризація заборгованості за Кредитним договором №014/0398/74/05741 від 19.10.2007 року відбулася 02.09.2015 року, її зобов'язання за Договором відповідно до ст. 653 ЦК України є зміненими з 02.09.2015 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Фідобанк». За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що одностороння відмова ПАТ «Фідобанк» від виконання своїх зобов'язань за Додатковою угодою породжує правові наслідки, передбачені п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України, позивачка звернулася до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 23.03.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.04.2018 року на адресу суду надійшов відзив ПАТ «Фідобанк» на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на вимоги ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо заборони з дня початку процедури ліквідації банку зараховувати зустрічні позовні вимог, у тому числі зустрічні однорідні вимог, припиняти зобов'язання за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), спрощення боргу тощо. 12.04.2018 року на адресу суду надійшли пояснення [PERSON] щодо позову, в яких третя особа просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на відсутність у відповідача законних підстав для ухилення від виконання умов діючої Додаткової угоди №3. 10.05.2018 року на адресу суду надійшли пояснення [PERSON] щодо позову, в яких третя особа просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що Додаткова угода №3 є чинною та підлягає до належного виконання обома її сторонами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Окатий М.Г. щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістили. Вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 19.10.2007 між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», було укладено Кредитний договір №014/0398/74/05741, на підставі умов якого банк надав позичальнику в користування грошові кошти в розмірі 103 000,00 доларів США для придбання цільових облігації для інвестування в житлове будівництво. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 19.10.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», також було укладено Іпотечний договір №014/0398/74/05741. Крім того, для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, 02.09.2015 року було укладено ще два договори фінансової поруки, а саме: Договір поруки №014/0398/74/05741/4, укладений між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON],та Договір поруки №014/0398/74/05741/3, укладений між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, станом на 02.09.2015 року [PERSON] мала перед банком заборгованість за Кредитним договором в розмірі 44 722,94 доларів США, з яких: 37 617,70 доларів США - сума залишку строкової заборгованості за кредитом (основна заборгованість); 7 105,24 доларів США - сума простроченої до повернення за Кредитом. Разом з тим, з метою здійснення реструктуризації вищенаведеної заборгованості шляхом зміни валюти зобов'язання позивачки за Договором з іноземної валюти на національну з можливістю подальшого прощення частини боргу, 02.09.2015 року між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору №014/0398/74/05741 від 19.10.2007 року, в п.5 якої сторони підтвердили, що шляхом укладання цієї Додаткової угоди Банком на підставі заяви клієнта здійснюється реструктуризація кредитних зобов'язань клієнта в іноземній валюті шляхом зміни валюти зобов'язання з подальшим анулюванням (прощенням) частини боргу. Як передбачено п.2.2 цієї угоди, банк зобов'язався надати позивачці новий транш кредитної лінії в сумі 1193208,04 грн., який надається шляхом зарахування коштів на Поточний рахунок двома окремими траншами, зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 18.10.2017 року (включно), із сплатою процентів річних у розмірах, яке це зазначено далі, а саме: сума нового траншу в розмірі 626121,16 грн. (надалі - Транш 1), за користування яким сплачуються проценти в наступних розмірах: з дати укладення цієї Додаткової угоди до 31.12.2015 року (включно) процентна ставка складає 12,0% річних; починаючи з 01.01.2016 року (включно) та до кінця дії Договору Процента ставка складає 28,0% річних; сума Нового траншу в розмірі 567086,88 грн., за користування яким сплачуються проценти в розмірі 0,000001% річних. При цьому, відповідно до п.4.7.8 Додатку №1 до Додаткової угоди №3 від 02.09.2015 року (про зміну умов кредитування), у разі виконання клієнтом умов договору щодо сплати боргових зобов'язань за Траншем 1 кредиту, сплати процентів за Траншем 2 та інших платежів, передбачених договором за новим траншем в строки та в порядку, що визначені умовами договору, але в будь-якому випадку за відсутності фактів прострочень по сплаті будь-яких платежів за новим траншем, передбачених договором, більше ніж на 90 календарних днів, банк зобов'язується з періодичністю та в обсягах, визначених ним самостійно, але не пізніше ніж 180 календарних днів після повної сплати боргових зобов'язань за траншем 1 кредиту, припиняти (припинити) зобов'язання клієнта щодо повернення кредиту шляхом часткового чи повного прощення залишку основної заборгованості Траншу 2. Таке прощення здійснюється банком на підставі його самостійного рішення та не потребує укладення будь-яких додаткових угод до договору або окремих договорів прощення боргу. Тобто, виходячи зі змісту вищенаведеної Додаткової угоди №3 до Кредитного договору, можна дійти висновку, що за умови належного виконання позивачкою зобов'язань за Траншем 1, банк зобов'язався здійснити анулювання боргу за Траншем 2. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка взяті на себе зобов'язання в частині погашення Траншу 1 виконала належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах виписка по рахунку. Однак, відповідачем не виконано зобов'язань, визначених Додатковою угодою №3, та не припинено зобов'язань позивачки щодо повернення кредиту шляхом прощення залишку основної заборгованості Траншу 2. Крім того, як вбачається з листа Банку від 25.01.2018 року, адресованого позивачці у відповідь на її вимогу щодо належного виконання своїх зобов'язань за Додатковою угодою №3, в обґрунтування невиконання умов угоди, ПАТ «Фідобанк» посилається на положення ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими передбачено, що банку, який перебуває в процедурі ліквідації, заборонено здійснювати прощення боргу. Так, дійсно, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016 року №142-рш розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Фідобанк» з 20.07.2016 року до 19.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Фідобанк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Коваленку Олександру Володимировичу 20.07.2016 року до 19.07.2018 року включно. Водночас, враховуючи ту обставину, що, як вже встановлено судом, реструктуризація заборгованості позивачки за Кредитним договором відбулася 02.09.2015 року, зобов'язання позивачки за Договором є зміненими з 02.09.2015 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Фідобанк» та початку процедури ліквідації. Отже, оскільки обов'язок банку щодо прощення боргу встановлений саме 02.09.2015 року, дані правовідносини в частині порядку та умов погашення кредиту не підпадають під регулювання Закону України «При систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині заборон, встановлених ст. 46 цього Закону. Тобто, ПАТ «Фідобанк», не виконавши свої зобов'язання за Кредитним договором на узгоджених сторонами умовах, в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов'язань. В свою чергу, відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому, згідно зі ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок. Як передбачено ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з тим, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України уразі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що обставини, на які посилався позивачка як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., які сплачено позивачкою за подання даного позову до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved