Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 12044,02 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що 31.05.2016 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За вказаною угодою [PERSON] отримала кредит у розмірі 7408,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За умовами зазначеного договору боржник зобовязувалася щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 03.09.2018 утворилась заборгованість у вказаній вище сумі. Ухвалою суду від 19.11.2018 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі (а.с.47). У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалася. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що 31.05.2016 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За умовами зазначеної угоди Банк надав відповідачу терміновий кредит в сумі 7408,13 грн. на строк 36 місяців, з 31.05.2016 по 31.05.2019 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку. На виконання умов зазначеного вище кредитного договору відповідач зобовязалася щомісячно з 01 по 25 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків відповідача в погашення кредитної заборгованості Відповідача та третіх осіб, за кредитами, в яких відповідач є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості , яка виникла у клієнтів зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором станом на 03.09.2018 утворилась заборгованість в розмірі 12044,02 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 5807,49 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом 2257,86 грн.; заборгованості за пенею та комісією 3948,93 грн. та відповідно до п.2.2 Генеральної угоди штрафів 29,74 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Виходячи із змісту ст.1050 та 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В разі порушення боржником взятого на себе зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодавець має право достроково вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обовязок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, пені та комісією. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача штрафу, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, суд зазначає про наступне. Відповідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності , а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить ч.1 ст.61 Конституції України. З огляду на викладене вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] штрафів в сумі 29,74 грн. задоволенню не підлягає. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial