Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електроенергії, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань. В позові зазначено, що 11 листопада 2015 року працівниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж при огляді прибору обліку електричної енергії у відповідача, який мешкає за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку; точка підключення на ввідних проводах після ізоляторів на межі поза прибором обліку; підключення виконано відкритим способом. Про виявлене порушення 11 листопада 2015 року представниками Мелітопольського РЕМ був складений акт № 00138377 про порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, на підставі якого розмір збитків, нанесених енергопостачальнику в результаті порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, становить 6745 гривень 26 копійок. Дотепер зазначена сума збитків в добровільному порядку відповідачем не відшкодована. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вартість не облікованої електроенергії в розмірі 6745 гривень 26 копійок, три відсотки річних в розмірі 75 гривень 81 копійок, інфляційні нарахування в розмірі 80 гривень 93 копійок та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Як встановлено в судовому засіданні, 11 листопада 2015 року працівниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського РЕМ при перевірці виконання побутовими споживачами Правил користування електричною енергією для населення у споживача [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку. Про виявлене порушення 11 листопада 2015 року представниками Мелітопольського РЕМ був складений акт № 00138377 про порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення. В акті зазначено, що виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку; точка підключення на ввідних проводах після ізоляторів на межі поза прибором обліку; підключення виконано відкритим способом. Порушення зафіксовано за допомогою цифрового фотоапарату. Споживач [PERSON] був ознайомлений з цим актом, що підтверджується його підписом. Згідно протоколу № 595 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, 13 листопада 2015 року комісією з розгляду актів Мелітопольського РЕМ було розглянуто акт № 00138377 від 11 листопада 2015 року про порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення. Комісією прийнято рішення: згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національною комісією регулювання електроенергетики України № 562 від 04 травня 2006 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656, обсяг не облікованої електричної енергії 6992 кВт, вартість цієї електричної енергії складає 6745 гривень 26 копійок. Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, розмір збитків нанесених енергопостачальнику в результаті порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення на підставі акту № 00138377 від 11 листопада 2015 року склав 6745 гривень 26 копійок. Отже, сума збитків, нанесених енергопостачальнику в результаті порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, становить 6745 гривень 26 копійок. Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, наданого позивачем. Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення, вартість не облікованої електричної енергії не відшкодував, тому, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, суд вважає необхідним суму заборгованості стягнути з відповідача. Крім того, згідно розрахунків трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, виконаних ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж, за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання - за період з 20 листопада 2015 року по 04 квітня 2016 року, сума трьох відсотків річних складає 75 гривень 81 копійок, інфляційні нарахування складають 80 гривень 93 копійок. Розрахунок сум трьох відсотків річних від простроченої суми за час прострочення виконання грошового зобов'язання та інфляційних втрат з урахування індексу інфляції, надані позивачем, суд приймає як вірні. Отже, вказані суми також підлягають стягненню з відповідача, оскільки ним було прострочено виконання грошового зобов'язання перед позивачем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача вартість не облікованої електроенергії в розмірі 6745 гривень 26 копійок, трьох відсотків річних в розмірі 75 гривень 81 копійок та інфляційних нарахувань в розмірі 80 гривень 93 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved