Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

ВАТ НАСК «Оранта» 14 серпня 2015 року звернулося до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з нього страхове відшкодування в розмірі 24990 грн. В обгрунтування позову зазначивши, що 19 лютого 2010 року в м.Новомосковськ відбулася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 31 березня 2010 року [PERSON] було визнано винним у зазначеній ДТП. 20 листопада 2009 року між позивачем та [PERSON] був укладений поліс обовязкового страхування № ВС/5694681, за яким позивач взяв н7а себе обовязок відшкодувати збитки, зо може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «МАН» д/н [NUMBER]. [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування, якому позивач перерахував страхове відшкодування в сумі 24990 грн. на підставі платіжного дорученні № 26587 від 22 квітня 2011 року. Однак постановою апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2014 року постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 31 березня 2010 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрите у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. А тому, посилаючись на вимоги ст. 1212 ЦК України просили стягнути з відповідача безпідставно виплачене страхове відшкодування. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року справу направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю. В судове засідання сторони не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового розгляду справи за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Ухвалою встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності приходить до наступних висновків, а саме. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Положеннями частини першої та частини третьої статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2009 року між позивачем та [PERSON] укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/5694681, згідно якого позивач прийняв на себе зобовязання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «МАН», д/н [NUMBER]. 19 лютого 2010 року в м.Новомосковськ сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 31 березня 2010 року [PERSON] було визнано винним у зазначеній ДТП, а 20 квітня 2011 року за платіжним дорученням № 26587 [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 24990 грн. на виконання страхового полісу № ВС/5694681. 03 червня 2014 року апеляційним судом Харкфівської області скасовано постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 31 березня 2010 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення з [PERSON] грошових коштів підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судовий збір в розмірі 249,9 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved