overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 7 березня 2008 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 7 березня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 96, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Позивачка бажає змінити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] на своє дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, який в вересні 2015 року уточнив та просив постановити рішення, яким поділити в натурі домоволодіння № 21 по вул. Московській в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, виділивши йому на праві приватної власності: будинок № 21-а, що складається з: 1 - коридору площею 4,4 кв.м., 2 - передпокою площею 6,9 кв.м., 3 - кімнати площею 5,8 кв.м., 4 - кімнати площею 14,1 кв.м., 5 - кухні площею 5,4 кв.м., І - комори площею 19,8 кв.м., разом по будинку 56,4 кв.м., загальною житловою площею 19,9 кв.м., допоміжною 16,7 кв.м. та господарські та інші споруди: гараж «В» площею 33,6 кв.м., погріб «пг» площею 70,8 кв.м., літній душ «Г», колонку «К», вхід в погріб «б» площею 4,1 кв.м., 1/2 частина воріт № 2, огорожу № 4, огорожу № 5; визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: смт. Кіровське вул. Московська, 21 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, виділивши йому в користування за даною адресою смт. Кіровське вул. Московська, 21-а земельну ділянку площею 0,0657 га. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що відповідачка за даним позовом [PERSON] його колишня дружина. З нею вони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 20.10.1979 року, який було розірвано рішенням суду Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 09.01.2007 року. В період їх сумісного проживання та знаходячись в зареєстрованому шлюбі на сумісні кошти було побудовано домоволодіння за № 21 по вул. Московській в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння за № 21 по вул. Московській в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Вони з відповідачкою прийшли до висновку, що краще буде провести розподіл домоволодіння таким чином, щоб домоволодіння було розділено на два окремих домогосподарства. Як вказано в Висновку щодо технічної можливості поділу обєкту нерухомого майна обєкт може бути поділено. Кіровською селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17.07.2015 року за № 707-35/VІ на підставі довідки КП «Господарсько-архітектурного бюро» Кіровської селищної ради від 203-0707 № 180,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачка є матір'ю його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка перебуває на його утриманні. Просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідачки пояснив суду, що відповідачка позов визнає і здатна виплачувати аліменти на утримання доньки, яка проживає з позивачем в розмірі 500 гривень щомісяця. Суд вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідачка є матір'ю неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Магальської сільської ради Новоселицького району від 3 березня 2015 року і згідно закону вона зобов'язана приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини суд визначає їх у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 20 березня 2015 року і до її повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Дублянський спиртовий завод (далі - ДП Дублянський спиртовий завод) про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що 22.09.2006 року він прийнятий на посаду юрисконсульта в ДП Дублянський спиртовий завод. За весь період роботи він вчасно отримував заробітну плату, однак за листопад та грудень 2014 року відповідач заробітну плату не виплатив. Загальна сума заборгованості за листопад-грудень 2014 року складає 1067,74 грн.. Добровільно виплатити заборгованість відповідач відмовляється, внаслідок чого позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права. У судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій прохає суд слухати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] прийнятий у ДП Дублянський спиртовий завод юрисконсультом з вересня 2006 року, про що свідчить запис в трудовій книжці. Сума заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем за листопад-грудень 2014 року у розмірі 1067,74 грн., підтверджується довідкою ДП Дублянський спиртовий завод. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача заборгованість по заробітній платі. Крім того, позивач відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті сестри відкрилась спадщина на майно, і він, як спадкоємець за заповітом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Позивач подав заяву, де позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача - Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить право на земельну частку (пай) та грошові вклади. Позивач, як спадкоємець за заповітом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про порядок і строки прийняття спадщини. Згідно повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Корчівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що 09 жовтня 2006 року померла [PERSON], з якою позивач постійно проживав однією сімєю в будинку по вул.Матросова 17, с.Корчівка Красилівського району Хмельницької області, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), площею 3,17 умовних кадастрових гектара, вартістю 93042 грн. 67 коп. на території Корчівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) від 04 листопада 1996 року серії ХМ №025198. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом і у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Оформити спадщину на право на земельну частку (пай) не має можливості у звязку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) та неможливістю отримати його дубліката. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Корчівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Представник Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в якому вказував, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка. Позивач, як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк спадщину не прийняв в зв'язку з незадовільним станом здоров'я його дітей - доньки [PERSON] та сина [PERSON], які є інвалідами І групи та потребують постійного стороннього нагляду та контролю. Тому, [PERSON], вказуючи на поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, просив про визначення йому додаткового строку для подання відповідної заяви до нотаріальної контори тривалістю в один місяць. В судове засідання позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] не з'явилися, проте останній направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що не з'явилися в судове засідання, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець за заповітом, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не вчинив необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. В той же час інших осіб, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що [PERSON] не подав вчасно заяву про прийняття спадщини в зв'язку з незадовільним станом здоров'я його дітей - доньки [PERSON] та сина [PERSON], які є інвалідами І групи та потребують постійного стороннього нагляду та контролю. Вказані причини суд визнає поважними. Тому суд, виходячи з обставин справи, вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 15.09.2001 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1466. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, з січня 2014 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 15 вересня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1466. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про захист прав споживача, стягнення 67 360 грн. 70 коп. збитків та відшкодування 2 000 грн. моральної шкоди за невиконання договору про туристичне обслуговування. Позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення в межах суми позовних вимог арешту на кошти належні ТОВ «Ньюз Тревел». Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За твердженням позивача з огляду на недобросовісність виконання відповідачем своїх зобов»язань та порушення прямої норми закону щодо обов»язку фінансового забезпечення своєї відповідальності, наявності кримінального провадження стосовно ТОВ «Ньюз Тревел», існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, а тому захист інтересів позивача у даній справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову. Таким чином, з огляду на позовні вимоги та наявні матеріали справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 69 360 грн. 70 коп. на грошові кошти які належать ТОВ «Ньюз Тревел».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про стягнення аліментів до Відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вказує, що вони з Позивачем в червні 2012 року зареєстрували шлюб і [INFO] у них народився син [PERSON]. З липня 2014 року, як зазначає Позивач, вони з Відповідачем спільно не проживають, припинили шлюбні відносини, дитина залишилась проживати з Позивачем. [PERSON] також вказує, що між ними з Відповідачем відсутня домовленість про порядок його участі у матеріальному утриманні дитини, власних коштів на повноцінне забезпечення не вистачає, а тому Позивач просить визначити розмір аліментів у судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав свій обов'язок з утримання сина, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві. (а.с. 11), від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 04 вересня 2012 року (а.с. 12). Як безспірно встановлено у судовому засіданні, сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю [PERSON]. Встановлено, також, що порядок участі батька у матеріальному забезпеченні дитини між сторонами добровільно не погоджено. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. Згідно з чинним законодавством аліменти присуджуються у частці від доходу платника в разі якщо, він має постійний, регулярний дохід. Встановлено, що Відповідач працює на постійний основі, має регулярний дохід, що підтверджується наданою довідкою про доходи. За таких обставин вимога Позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від його сукупного місячного доходу є обґрунтованою, розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від усіх доходів також уявляться суду необхідним та достатнім, Відповідачем не оспорюється. Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved