Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що\~25 листопада 2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, предметом якого було передання у власність боржнику грошових коштів в розмірі 82000 грн. На підтвердження укладання договору позики відповідачем була надана письмова розписка, відповідно до якої відповідач зобов'язався повернути отриману суму грошей до 25 листопада 2017 року. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Розрахунок процентів за користування коштами в сумі: 82000.00 грн. за період з 25.11.2016 р. по 22.02.2018р. складає 13636,72 грн. Розрахунок здійснений за наступною формулою: сума позики х облікова ставка НБУ/100 (%) х кількість днів користування/365 = сума процентів. Таким чином сума процентів за користування коштами разом складає : 13636,72 грн. Разом сума боргу відповідача перед позивачем становить: 82000 грн. + 13636,72 грн. = 95636,72 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 95636,72 грн., судові витрати (судовий збір) в сумі 956.37 грн. Ухвалою від 30.03.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 30.03.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, на адресу суду повернулось поштове відправлення з відміткою «за не запитом». Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з копії розписки від 25.11.2016 р. [PERSON] отримав в борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 82\~000 грн., строк повернення боргу 25.11.2017 р. (а.с. 7). Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобовязання: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Як вбачається із матеріалів справи, позивач надав відповідачу грошові кошти у користування на певний строк, в свою чергу відповідач не повернув грошові кошти в обумовлений у розписці термін, чим порушив, не виконав свої зобовязання за вказаним зобовязанням. В силу приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. (неналежне виконання). На підставі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання, що є порушенням законних прав [PERSON] Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, позивачем проведено розрахунок процентів за користування коштами за період з 25.11.2016 р. по 22.02.2018 р.: ПеріодОблікова ставка, % річнихПеріод користуванняСума процентів, гри. 3 26.01.2018 по 23.02.201816,029 днів1042,41 з 15.12.2017 по 25.01.201814,539 днів1270.44 З 27.10.2017 по 14.12.201713,549 днів1486.11 з 26.05.2017 по 26.10.201712,5154 дні4324.66 з 14.04.2017 по 25.05.20171338 днів1 109.81 3 28.10.2016 по 13.04.201714З 25.11.2016-по 13.04.2017- 140 днів4403.29 Разом 13636,72 Розрахунок здійснений за формулою: Сума позики х облікова ставка НБУ/100 (100%) х кількість днів користування/365 = сума процентів. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 82 000 грн. та суми процентів в розмірі 13\~636,72 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 956,37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved