Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа : орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, про позбавлення батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленої вимоги зазначила, що з 9.02.2013 року вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2015 року шлюб між ними було розірвано. Після фактичного припинення шлюбних відносин вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Спорів стосовно місця проживання дитини не було. Відповідач не заперечував, щоб дитина після розірвання шлюбу проживала разом з нею. Весь цей час відповідач життям дочки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. З її боку, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дитиною і її родичами склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. З 11.09.2014 року, за рішенням суду, відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти. Відповідач рішення суду не виконує, у зв»язку з чим станом на 1.02.2016 р. заборгованість по аліментах складає 11\~900, 00 грн. Добровільно [PERSON] участі в матеріальному утриманні дитини не приймає. В суді позивачка позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених по тексту позову та на підставі наданих суду доказів. Представник позивача в суді позицію свого довірителя підтримав. Відповідач в суді проти позову не заперечував та пояснив, що дійсно не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дочки, оскільки не відчуває до неї до неї будь-яких батьківських почуттів. На теперішній час він проживає з іншою сім»єю, в якій виховується дитина. Представник відповідача в суді підтримав позицію свого довірителя. Представник третьої особи органу опіки та піклування в суді проти задоволення позову, з урахуванням наданих доказів та позиції відповідача, не заперечувала, додатково зазначивши, що з метою захисту прав та інтересів дитини, на підставі ст. 164 Сімейного кодексу України, вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] Представник прокуратури в суді, з урахуванням наданих стороною позивача доказів, позиції відповідача та наданого представником органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району висновку районної адміністрації як органу опіки та піклування про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] № 1070/05-05/01 від 23.05.2016 р., позов підтримала та просила суд його задовольнити. Суд, вислухавши доводи позивачки, які були підтримані її представником, пояснення відповідача, які були підтримані його представником, висновки представників органу опіки та піклування, прокуратури, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим , доведеним та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 9 лютого 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.8). Від шлюбу 27 листопада 2013 року у них народилася дочка [PERSON] ( а.с.9). Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року по справі № 2/331/254/15 ( УЄН 331/9650/14-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] залишено дошлюбне прізвище « Щедровська» ( а.с.10). Малолітня [PERSON] після розірвання шлюбу батьків проживає разом з матір»ю [PERSON] Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], 27.11.2013 р., у розмірі 700, 00 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2014 року та до її повноліття. Рішення суду від 17.12.2014 року відповідачем не виконується, у зв»язку з чим станом на 1 лютого 2016 року заборгованість по аліментам складає 11\~900, 00 грн. ( а.с. 11, 12). В суді відповідач вказану обставину не заперечує та пояснив, що він дійсно рішення суду не виконує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Крім того, відповідач пояснив, що після фактичного припинення шлюбних відносин вони з позивачкою проживають окремо, дочка [PERSON] проживає з [PERSON] Так, він дійсно не цікавиться і не приймає участі в житті дитини, не спілкується з нею, оскільки не відчуває до [PERSON] батьківських почуттів. На теперішній час у нього інша сім»я, в якій він виховує дитину. А отже, обставини, викладені позивачкою в позовній заяві, відповідають дійсності. На підставі викладеного, позов підтримує і просить суд позбавити його батьківських прав відносно [PERSON]. Наслідки позбавлення його батьківських прав йому відомі та зрозумілі. Зазначені обставини також підтверджуються сукупністю наданих стороною позивача доказів, а саме даними, що містяться в листі Запорізького центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 від 10.02.2016 р. за № 01-6/182 та повідомленні дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) № 66 « Зміна» від 8.02.2016 р. за № 01-05/46 ( а.с. 13,14). 24 травня 2016 р. заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, головою комісії з питань захисту дитини наданий суду висновок № 1070/05-05/01 від 23.05.2016 р., згідно якому вважається за можливе в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї батьківщини (ч.1). Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний ровиток (ч.2). Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Сул, аналізуючи зазначені норми Сімейного кодексу України, взявши до уваги сукупність досліджених в суді доказів, висновки компетентного органу щодо можливості позбавлення батьківських прав та представника прокуратури, та з метою захисту прав та інтересів дитини, вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved