Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 04.01.2018 між АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії. За умовами договору відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом не більше 5000 грн., на строк до 31.01.2021 включно. Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 21 жовтня 2020 року заборгованість за кредитним договором складає 8613,96 грн., яка складається: 4471,81 грн.-заборгованість за кредитом (основним боргом); 2885,54 грн.-заборгованість за процентами; 391,90 грн. -пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 864,71 грн.-пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом (основним боргом) Враховуючи вище викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 8613,96 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 04 січня 2018 року між АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] на підставі його заяви було укладено договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії № [NUMBER] з лімітом заборгованості в сумі 5000 грн. на строк до 31.01.2021 включно. Відносини між сторонами передбачені Правилами користування платіжною карткою та Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку та додатковою угодою до договору (а.с.44-51, 52-53, 54-61). Відповідно до п. 2.1 договору банк на підставі заяв клієнта, а також інших документів відкриває клієнту поточні рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] , проводить за цими рахунками операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картки, які зазначені у заявах, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим Договором, у тому числі згідно з Умовами та Тарифами обслуговування карткового рахунку. Картковий рахунок № [NUMBER] відкривається у рамках реалізації зарплатного проекту між Банком та Організацією. Пунктом 2.4 Договору визначено, що укладенням цього договору сторони домовились про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої надає клієнту кредит з лімітом не більше 5000 грн для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов`язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. За користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних. Банк має право ініціювати встановлення нового розмірі процентної ставки за користування кредитом (п. 2.11 договору). У разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами клієнт сплачує банку за кожен день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у період, на який нараховується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.1.2 Договору). За умовами п. 2.6 договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, емітованої до карткового рахунку 2, а саме до 31 січня 2021 року. Позивачем також надано виписку по особовому рахунку на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунками станом на 21 жовтня 2020 року заборгованість за кредитним договором складає 8613,96 грн., яка складається: 4471,81 грн.-заборгованість за кредитом (основним боргом); 2885,54 грн.-заборгованість за процентами; 391,90 грн. -пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 864,71 грн.-пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом (основним боргом) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені). Виходячи із системного аналізу ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Тобто з відповідача на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: заборгованість за процентами, та пеня за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. Крім того, підлягає стягненню основна сума заборгованості тіла кредиту, яка не сплачена відповідачем та не стягнута за рішенням суду. Отже, за відповідачем станом на 21 жовтня 2020 року заборгованість за кредитним договором складає 8613,96 грн., яка складається: 4471,81 грн.-заборгованість за кредитом (основним боргом); 2885,54 грн.-заборгованість за процентами; 391,90 грн. -пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 864,71 грн.-пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом (основним боргом) (а.с.7-9). Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 8613,96 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved