Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів їй. В квітні 2016 року вона звернулась до Першої покровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, 27 квітня 2016 року відкрита спадкова справа № 62/2016 до майна померлого. Приблизно 29 травня 2018 року державний нотаріус Першої покровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шиленко С.В. в приміщенні нотаріальної контори пропонувала їй підписати акти про передачу на благодійні цілі належного їй спадкового майна на користь товариства «Самоорганізація суспільство кіносхема медустанова». Під час очікування акту була увімкнена сигналізація, яка тиснула їй тиснула їй на перетинки вух и заважала зосередитись. Нотаріус покликала її до кімнати, де було відсутнє світло і вимагала підписати акт не читаючи його. Під актом знаходилась ще велика кількість документів. Вона встигла прочитати документ лише наполовину і побачила, що до переліку майна, яке було включено до акту, входило земля, земля півострову Автономної Республіки Крим, відкриті банківські рахунки депозитних вкладів в іноземній валюті США Ощадбанку Росії (нині ПАТ «Ощадбанк»), ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Під примусом з боку нотаріуса вона вимушена була підписати акт передачі всього майна на благодійні цілі. З цього приводу вона зверталась до органів поліції та прокуратури, де отримала відповідь про можливість оскарження дій нотаріуса в судовому порядку. На підставі наведеного просила скасувати акти нотаріуса і визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач [PERSON] подала відзив, в якому зазначила, що не має жодного відношення ані до позивача, ані до її спадщини, не була із нею знайома, нічим не пов`язана з жодним учасником справи і не мала відношення до юридичних осіб (організацій) з наменуванням «Організація «Суспільство самоорганізації населення», Організація «Кіносхема» та/або «Кіносхема». Такі документи як «акт вступу на майно» та «акт передачі майна на благодійність» щодо передачі вищевказаного майна позивача на благодійність на користь відповідачів. Таким чином, провадження у справі, за її думкою, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору. На момент звернення до суду з позовом спадщина позивачем була прийнята у повному обсязі. Позивач має право отримати свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно в будь-який час. Крім того, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була зареєстрована єдина організація з назвою «Самоорганізація населення», це - Єнакіївський благодійний фонд «Самоорганізація населення», діяльність якого припинено 11.07.2008р., про що зроблено запис за № 12681110004000420. До Реєстру не було внесено відомості про будь-яку організацію з найменуванням «Кіносхема» та/або « Киносхема ». Позов не містить жодних належним чином оформлених документів та/або іншої інформації на підтвердження фактів вчинених дій [PERSON] щодо прийняття пожертви, що в сукупності можуть слугувати доказом передачі майна позивача на її користь. Позивач поживала з [PERSON] в одній квартирі протягом 10 років до дня смерті останнього, була його єдиним спадкоємцем за заповітом. Саме після подачі заяви позивачем про прийняття спадщини за заповітом від 27.04.2016р. було відкрито спадкову справу № 62/2016. Поданням заяви про прийняття спадщини за заповітом від 27.04.2016р. позивач вже прийняла усю спадщину, що виключає можливість існування спору щодо строку на прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] вважала, що відсутній предмет спору, і провадження у справі підлягає закриттю (а.с.123-129). Відповідач державний нотаріус Першої покровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шиленко С.В. подала відзив, в якому зазначила, що позов не визнає з наступних підстав. [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] За життя батьком позивача був складений заповіт, у відповідності до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є його дочка [PERSON] . Після смерті батька позивач 27.04.2016р. звернулась до Першої покровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . На підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від 27.04.2016р. було відкрито спадкову справу № 62/2016. 23 квітня 2018 року нею була видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі № 2-152 на спадкове майно, а саме: вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, який знаходиться в ТВБВ № 10003/0526 філії - Дніпровське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] , сума якого складає 882,40 грн, що належали [PERSON] на підставі довідки № 103.17-10/1795/4407, виданої ПАТ «Державний Ощадний Банк України» філії - Дніпровське обласне управління 06.06.2017р.; вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, який знаходиться в ТВБВ № 100043/0238 філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на рахунку [NUMBER] , сума якого складає 1078,35 грн, що належали [PERSON] на підставі довідки № 46-24/538-1051БТ, виданої ПАТ «Державний Ощадний Банк України» 10.11.2016р. Тобто нею були виконані усі передбачені ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії, а саме прийнята заява від позивача про прийняття спадщини після смерті її батька, відкрита спадкова справа, видані позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач не надає жодного доказу про існування «акту вступу на все майно» та «акту передачі майна на благодійність», а також благодійної організації, на користь якої за її ствердженням вона повинна була передати спадкове майно. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в ньому відсутні відомості про благодійні організації, на користь яких позивачем начебто передавалось спадкове майно за цими актами. Таким чином, позовна заява ґрунтується на припущеннях, і задоволенню не підлягає, а провадження у справі підлягає закриттю. Згідно з положеннями п.4.11 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями, які прийняли спадщину, ніякими строками не обмежена. Тобто, якщо спадкоємець, прийнявши спадщину у порядку, передбаченому ст.1269 ЦК України, має можливість отримати свідоцтво про право на спадщину у будь-який час. На підставі наведеного просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (а.с.159, 160). В судовому засіданні позивач підтримала позов, просила позов задовольнити. Відповідач державний нотаріус Першої покровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шиленко С.В. в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, за участю представника [PERSON] , просила в позові відмовити (а.с.174). Представник відповідача [PERSON] просила в позові відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали клопотання про розгляд справи за їй відсутністю (а.с.128, 129). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 25 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.103). За життя [PERSON] склав заповіт 24 березня 2012 року, посвідчений державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області Придворовою М.О. 24.03.2012р., зареєстрований в реєстрі за № 1-128, яким все своє майно, де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с.32, 102). 27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Першої красноармійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька [PERSON] В цей же день Першою красноармійською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа 58907939 (номер у спадковому реєстрі 62/2016) до майна померлого [INFO] [PERSON] 23 квітня 2018 року за заявою [PERSON] від 23 квітня 2018 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі заповіту, посвідченого дежавним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області Придворовою М.О. 24 березня 2012 року, зареєстрованого у реєстрі № 1-128. Спаджина , на яку видано свідоцтво, складається з: вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, який знаходиться в ТВБВ № 10003/0526 філії - Дніпровське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] , сума якого складає 882,40 грн, що належали [PERSON] на підставі довідки № 103.17-10/1795/4407, виданої ПАТ «Державний Ощадний Банк України» філії - Дніпровське обласне управління 06.06.2017р.; вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, який знаходиться в ТВБВ № 100043/0238 філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на рахунку [NUMBER] , сума якого складає 1078,35 грн, що належали [PERSON] на підставі довідки № 46-24/538-1051БТ, виданої ПАТ «Державний Ощадний Банк України» 10.11.2016р. Під спадкуванням ч.1 ст.1216 ЦК України визначає перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Положеннями ст.1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Положеннями ст.1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який попустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Частиною 1 статті 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про паво на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Зі змісту п.3.14 Глави 10 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595 (далі - Порядок) прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. П.4.11 Глави 10 Розділу 11 Порядку зазначає, що для спадкоємця, який постійно проживав азом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Позивач постійно проживала разом із своїм батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] , протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини, отже, вважається такою, що прийняла спадщину. Більш того, за заявою позивача від 23 квітня 2018 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. 23 квітня їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією. Таким чином, строк для прийняття спадщини позивачем порушено не було, підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини немає. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що спадкові права позивача в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не були порушені і не підлягають захисту судом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно ст.ст.77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми. Статті 12 і 81 ЦПК України зобов`язують кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оглядом спадкової справи № 62/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Першою покровською державною нотаріальною конторою 27 квітня 2016 року, встановлено, що в ній відсутні будь-які акти, в тому числі й «акт вступу на все майно» та «акт передачі майна на благодійність». Позивачем доказів існування таких актів суду надано не було. Крім того, позивачем не обґрунтовано та не доведено в установленому законом порядку, чим саме порушуються її спадкові права відповідачами [PERSON] та [PERSON] . На підставі наведеного, в позові про скасування актів необхідно відмовити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст.ст.1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268, 1270, 1272, 1296-1298 ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595,

Outcome: dismissed