Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

В апеляційній скарзі Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року, посилаючись на неповне з*ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасованим з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 23.03.2012р. в м. Дніпропетровську на пр. Кірова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ТДВ «Страхова компанія «Індіго» (страховик, скорочено СК «Індіго») автомобіля «Mitsubishi» під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON],. та автомобіля «Chevrolet» під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого як власника автомобіля застрахована ПАТ «Страхова компанія «Лафорт» (скорочено СК «Лафорт»). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 року винним у ДТП визнано [PERSON] 14.11.2011р. між ТДВ «СК «Індіго» та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого СК «Індіго» прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, які може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати його транспортного засобу «Mitsubishi» . На підставі заяви, поданої [PERSON], про виплату страхового відшкодування - СК «Індіго» на виконання умов договору страхування на підставі Страхового акту від 01.10.2012р., Рахунку № 158 від 28.03.2012р. та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувала [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9 975,59 грн., після чого цей Страховик звертався до СК «Лафорт» за відшкодуванням, однак останнім таке здійснено не було. 28.03.2012р. [PERSON] на виконання обов'язку, передбаченого ст. 1194 ЦК України добровільно сплатив водію потерпілого авто франшизу за Страховим полісом у сумі 500,00 грн. Відмовляючи СК «Індіго» у позові до [PERSON] про стягнення збитків у розмірі 9 975,59 грн., райсуд вважав, що у розумінні п. 22.1. ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особою, відповідальною за завдані збитки в наслідок ДТП, є СК «Лафорт», і тільки ця компанія як страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника НТЗ - [PERSON], має право звернутися з регресним позовом до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Такий висновок протирічить вимогам закону. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Предметом Договору добровільного страхування наземного транспорту є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов*язані з володінням та/або розпорядженням транспортним засобом, зазначеним у договорі, та ДО, що встановлене на цей ТЗ. П. 16.1.4 Договору передбачає - при настанні страхового випадку страховик зобов*язаний здійснити виплату страхового відшкодування. Виконуючи вимоги Договору, СК «Індіго» обгрунтовано виконала свої обов*язки перед [PERSON], виплативши йому страхове відшкодування у сумі 9 975,59 грн., а останній згідно умов договору добровільного страхування правомірно звернувся до цієї компанії за виплатою відшкодування. У відповідності до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страхових, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Тобто, якщо цивільно-правова відповідальність винуватця і застрахована, це не є підставою для відмови у позові СК «Індіго» до нього, так як страхова компанія сама має право визначити до кого звернутись з вимогами, до страховика чи винуватця. Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного суду України від 23.12.2015 року і має обов'язкову силу для суду. За таких обставин твердження про те, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, є помилковим. Таким чином, судом необґрунтовано зроблені висновки, які не відповідають вимогам закону, а тому рішення повинне бути скасованим з ухваленням нового про задоволення вимог у сумі виплаченого СК «Індіго» власнику пошкодженого автомобілю страхового відшкодування - 9 975,59 грн.. На підставі ст.88 ЦПКУ з [PERSON] на користь СК «Індіго» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 511,56 грн..

Outcome: approved