Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив суд винести рішення, яким визначити, що [PERSON], яка померла [INFO], належить 47/100 часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1052 га, що була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення садівництва по [ADDRESS] згідно державних актів на право власності на землю, виданих 23.05.2008 року виконкомом Вінницької міської ради. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 47/100 часток житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], та частину земельної ділянки, загальною площею 0,1052 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та ведення садівництва, яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно державних актів на право приватної власності на землю, виданих 23 травня 2008 року виконкомом Вінницької міської ради. Позивач як єдиний спадкоємець у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину та звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала його матері [PERSON] та розташована по [ADDRESS]. Проте, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у правовстановлюючих документах на земельну ділянку не визначені частки кожного із співвласників спільної сумісної власності. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] збільшив та уточнив позовні вимоги, подавши суду відповідну письмову заяву, яка ухвалою суду прийнята судом до розгляду (а.с. 77). В травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про виділення частки співвласника та визнання права власності на земельну ділянку, який ухвалою суду від 27.05.2014 року прийнятий до спільного розгляду із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 82). Зустрічна позовна заява мотивована тим, що [PERSON] є власником 53/100 часток будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], іншим співвласником 47/100 часток даного будинку раніше була [PERSON], яка померла [INFO]. В спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,1052 га, що була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення садівництва по [ADDRESS] згідно державних актів на право власності на землю, виданих 23.05.2008 року виконкомом Вінницької міської ради. Після смерті [PERSON] спадщину на частину вказаного будинку володіння оформив її син є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.10.2012 року, а в оформленні спадщини на земельну ділянку нотаріусом йому було відмовлено, так як частки [PERSON] і [PERSON] в спільній сумісній власності на землю між ними не визначені. В даний час [PERSON] бажає виділити свою частку земельної ділянки із спільної сумісної власності, однак в зв'язку зі смертю співвласника [PERSON] та відмовою нотаріусом її спадкоємцю в оформленні спадщини на землю, вона змушена звернутися до суду для вирішення даного спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити, судові витрати просив залишити за ним. Зустрічний позов визнав повністю і не заперечив щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення, зустрічний позов підтримала повністю і просила його задовольнити, судові витрати залишити за нею. Представник третьої особи без самостійних вимог - [PERSON], в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявлених [PERSON] і [PERSON] позовів. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши думку представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ч. 2 ст. 60 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №693014, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею, 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 8) та відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №693011, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею, 0,0052 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення садівництва (а.с. 9). Також на земельній ділянці по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 53/100 часток в якому належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.1986 року, виданого [PERSON], державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №4-3961 (а.с. 45) та 47/100 часток в даному будинку раніше належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 26.09.1981 року за р. №4-1467, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 26.09.1981 року за р. №4-1469 та рішення народного суду Ленінського району м. Вінниці №2-1501/82, зареєстрованих КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 04.09.2012 року в книзі 91, номер запису 2738 (а.с. 60-64). [INFO] померла [PERSON], яка є матір'ю позивача [PERSON] (а.с. 4, 13). При житті, 21.06.2007 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синову [PERSON] (а.с. 5). Спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] є її син [PERSON], який спадщину прийняв і оформив свої спадкові права на належних на праві власності [PERSON] 47/100 часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 6). Однак, позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що належала [PERSON] нотаріусом було відмовлено, оскільки у представлених нотаріусу державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №693014 та серії ЯЕ №693011 частка померлої [PERSON] у земельних ділянках, розташованих в [ADDRESS], що є об'єктом права спільної сумісної власності, не визначена (а.с. 70). З пояснень сторін суд встановив, що ще до початку приватизації між [PERSON] і [PERSON] був встановлений порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], якого дотримуються до даного часу. Цей порядок зафіксований на кадастровому плані, виготовленому Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру від 30.12.2013 року. Загальний розмір земельної ділянки, яка належить на праві спільної сумісної власності становить 0,1052 га та відповідає розмірам та конфігурації, якою земельна ділянка передана у власність згідно державних актів (а.с. 16). Як передбачає ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 183 ЦК України передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Спірна земельна ділянка є подільною, оскільки її можна поділити без втрати її цільового призначення, виділивши в натурі частку кожному із сторін, якою користується фактично. Згідно із ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Проаналізувавши обставини справи та досліджені судом докази, враховуючи, зокрема, те, що в даному випадку виділ частки зі спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками земельної ділянки є неможливим в зв'язку зі смертю співвласника [PERSON] та через що позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити спадкові права на відповідну частину земельної ділянки, яка залишилася після смерті спадкодавці [PERSON], а також що сторони дійшли згоди про встановлення розміру часток у спірній земельній ділянці і щодо розподілу земельної ділянки, що зафіксовано на кадастровому плані, виготовленому Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру від 30.12.2013 року, суд прийшов до висновку, що первісний і зустрічний позови є доведеними, всі викладені факти є обґрунтованими і підтверджуються зібраними по справі доказами і тому обидва позови підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за кожною із сторін за їх клопотанням.

Outcome: approved