Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Із позову вбачається, що згідно договору № б/н від 23.07.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно правил надання банківських послуг, банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У добровільному порядку відповідач не виконує зобов`язання за договором, через що станом на 04.02.2019 року за нею утворилась заборгованість в сумі 24 050,33 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 959,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7 763,97 грн., заборгованість за пенею - 12 155,92 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 550,00 грн., фіксована частина штрафу - 500,00 грн.; процентна складова частини штрафу - 1 121,44 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитом у розмірі 24 050,33 грн., а також понесені позивачем судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 1 921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надавала. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 23.07.2011 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний кредитний договір складається із: Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою і Тарифів банку та складає між банком та позичальником договір про надання послуг. Про згоду [PERSON] на укладання договору саме в такій формі свідчить підпис відповідача на Заяві. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит відповідачу зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але Відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. Із пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього року жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 23.07.2011 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинення. У свою чергу, відповідач [PERSON] не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 04.02.2019 року за нею утворилась заборгованість в сумі 24 050,33 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 959,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7 763,97 грн., заборгованість за пенею - 12 155,92 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 550,00 грн., фіксована частина штрафу - 500,00 грн.; процентна складова частини штрафу - 1 121,44 грн. 14.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Краматорськ Донецької області. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача і звільняють його від обов`язку по оплаті пені та штрафів на користь АТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України. З огляду на вказане, у позовних вимогах про стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» нарахованої пені - 12 155,92 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 550,00 грн., фіксована частина штрафу - 500,00 грн.; процентна складова частини штрафу - 1 121,44 грн., слід відмовити. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за тілом кредиту 959,00 грн. та заборгованість простроченим тілом кредиту - 7 763,97 грн., а разом 8 722,97 грн. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати позивачеві понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 424,03 грн.(1921,00 грн. Х 8 722,97 грн./39 517,81 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial