Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, де її представник уточнивши позовну вимогу просив визнати за нею право власності на 1/6 частку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], як спадкоємцем за заповітом, після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла мати [PERSON], яка заповіту не складала. Спадщину після смерті матері прийняв батько [PERSON], який вступив в управління та володіння спадковим майном. [INFO] батько помер, який все своє майно заповів їй. Вона прийняла спадщину, однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2002 року та державна реєстрація права власності проведена після смерті матері [PERSON], якій належала 1/6 частка вказаного домоволодіння , яку успадкував батько , але не оформив свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану частку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився , подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, уточнену позовну вимогу підтримує у повному обсязі. Представник Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області - сільський голова Польовий В. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає , просить розглядати справу за відсутності їхнього представника. Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №44 від 14 вересня 2002 року, посвідчено, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності в рівних частках ( по 1/6 частки ) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказане нерухоме майно зареєстровано в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації (а.с.6). Встановлено, що в зв'язку зі смертю [INFO] матері позивачки [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй 1/6 частку в домоволодінні. Заповіту [PERSON] не складала. (а.с.7- 9,12). Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року , а тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори в Івано-Франківській області Андрейків Т.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 травня 2015 року нотаріусом встановлено, що чоловік спадкодавця [PERSON]., як спадкоємець за законом першої черги вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті дружини [PERSON], тобто спадщину прийняв, однак свідоцтва про право на спадщину за законом не одержав, інші спадкоємці за законом, діти спадкодавця спадщини не приймали (а.с.5, 10-11 ). У зв'язку зі смертю [INFO] батька позивачки [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частку ( його 1/6 частка + 1/6 частка дружини) домоволодіння. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 30 грудня 2013 року та зареєстрованого за № 60, [PERSON] все своє майно заповів позивачу по справі [PERSON] Заповіт не змінений та не скасований. (а.с. 27-29). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори в Івано-Франківській області Андрейків Т.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 травня 2015 року вбачається, що позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця [PERSON], яка прийняла спадщину. Однак вказаною постановою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2002 року та державна реєстрація права власності на 1/6 частку проведена після смерті матері [PERSON] (а.с.5). Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2015 року, яке набрало законної сили 11 липня 2015 року визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння в [ADDRESS], видане 28 жовтня 2002 року Фразькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області в частині визнання права власності за [PERSON] (а.с.13-15) Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 29 січня 2016 року №13 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок (літера А) загальною площею 120,5 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., літня кухня (літера Б) площею 36,7 кв.м., стайня-стодола (літера В) площею 40,6 кв.м., стайня (літера Г) площею 20,5 кв.м., комора (літера Д) площею 20,1 кв.м, ворота (№1) площею 5,7 кв.м., огорожа (№2) площею 66,0 кв.м. та криниця (№3) площею 13,0 м/п. Загальна вартість домоволодіння становить 156 381,00 грн. ( а.с.16-20). Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому є всі законні підстави для визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, після смерті батька [PERSON].

Outcome: approved