Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по ОПС звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER] на постачання електроенергії. [PERSON] не виконує обов'язків по сплаті за використану електроенергію, у зв'язку з чим за період з 25 березня 2010 року по 25 лютого 2014 року у нього виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 924, 85 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 924, 85 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. [PERSON] не виконує обов'язків по сплаті за використану електроенергію, у зв'язку з чим за період з 25 березня 2010 року по 25 лютого 2014 року у нього виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 924, 85 грн. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обов'язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Так, згідно розрахунку боргу, наданого позивачем, відповідно до фактичних показань приладу обліку спожитої електроенергії, встановленого у [ADDRESS] з з 25 березня 2010 року по 25 лютого 2014 року Галій О.В. спожив 3491 кВт/г електроенергії, на загальну суму - 954,08 грн., проте, оплату послуг здійснив частково, а саме: 29,23 грн., у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 924, 85 грн. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 924, 85 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved