Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діє Козак І.О. звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати недієздатним її сина [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], та призначити її його опікуном, посилаючись на те, що він страждає на дитячий церебральний параліч з диплегічною формою, тетрапарез, легкий в руках, помірний в ногах (основний діагноз), з супутним діагнозом: привідні контрактури І п. обох кистей, легкого ступеню, повна деформація обох ступнів, паралітична косоокість, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, та є інвалідом ІІ групи довічно. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 18 квітня 2016 року було замінено заявлену заінтересовану особу - Старокостянтинівську міську раду належною заінтересованою особою - виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради. В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат підтримали заявлені вимоги, обставини, якими вони обґрунтовуються і просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Старокостянтинівської міської радипроти задоволення заяви не заперечив. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі,в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення заявниці, представника - адвоката, представника заінтересованої особи, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. У відповідності ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що заявниця являється матір'ю [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Старокостянтинівським відділом (бюро) запису актів громадянського стану 12 лютого 1985 року), який проживає за адресою: [ADDRESS], є інвалідом з дитинства ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], виданого 16 серпня 2007 року Пенсійним фондом України. Відповідно до довідки МСЕК від 21 січня 2002 року [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства безстроково. В оглянутій у судовому засіданні амбулаторній карточці [PERSON] є виписка з історії хвороби № 3801 про те, що останній знаходився в Науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів в м. Вінниця з 12 листопада 2012 року по 21 листопада 2012 року з основним діагнозом «Дитячий церебральний параліч з диплегічною формою, тетрапарез, легкий в руках, помірний в ногах», та з супутним діагнозом «Привідні контрактури І. обох костей, легкого ступеню, повна деформація обох ступнів, паралітична косоокість». Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 333 від 02 червня 2016 року судового-психіатричного відділення Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницькох області підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON], у висновку зазначено, що він страждає стійким хронічним, психічним захворюванням у вигляді «Важкої розумової відсталості внаслідок ДЦП», та не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою, в разі визнання її недієздатною. Відповідно до п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження правил опіки та піклування» № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680, опіка встановлюється над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. У п. 3.1 Правил опіки та піклування зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання про те, що являється батьком [PERSON], [INFO]. Вказав, що син в дитинстві переніс простуду, після чого став відставати в розумовому і фізичному розвитку від ровесників, пізно став ходити, говорити, займався вдома за індивідуальною програмою, проте не здобув ніяких знань, постійно знаходиться з батьками та потребує стороннього догляду. Оскільки докази по справі вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, а призначення заявниці його опікуном буде відповідати забезпеченню особистих немайнових і майнових прав та інтересів останнього, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved