Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Бродівської районна державна адміністрація Львівської області звернулася в суд з позовною заявою в інтересах дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], зареєстровану у [INFO] відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; встановити опіку над малолітніми [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] та піклування над неповнолітньою [PERSON], [INFO]; призначити [PERSON], [INFO], жительку с. Заболотці, вул. Шпитальна, 18, Бродівського району, опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] та піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO]; стягувати щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, в користь [PERSON], на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення кожною дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить суд його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, в судове засідання не прибула повторно, причину своєї неявки суд не повідомила; заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір»ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 042581 (а.с.11), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І- СГ № 237411 від 17 червня 2010 року (а.с. 12), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І- СГ № 045869 від 10 червня 2010 року (а.с. 13). Із змісту позовної заяви вбачається, що працівниками служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді неодноразово висловлювалися попередження про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] за злісне ухилення від виконання батьківських обовязків, однак, вплинути на її поведінку не вдалося, [PERSON] продовжує покидати дітей. Доглядом дітей займається їх бабуся [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються висновком органу опіки і піклування Бродівської райдержадміністрації від 23.11.2017 року № 04.37/640 /13-1 та рішенням комісії з питань захисту прав дитини Бродівської РДА від 11.10.2017 року № 32 (а.с. 9, 10). Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Як зазначено у висновку органу опіки і піклування Бродівської РДА Львівської області від 23.11.2017 року, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обовязків, не цікавляться життям та здоровям дітей, не бере участі у їх вихованні, не дбає про їх здоровя та розвиток (а.с. 9). Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнення аліментів з відповідача у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в користь [PERSON], на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 10.06. [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення кожною дитиною повноліття.

Outcome: approved