Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18 428,00 грн., а також судові витрати судовий збір в сумі 2270,00 грн., посилаючись на те, що між ПАТ «ПриватБанк» і відповідачем 25.06.2018 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ПАТ «ПриватБанк» надав, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в підсумку було збільшено до 23 000грн. ПАТ «ПриватБанк» повністю та в строки виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував, ухиляється від добровільного погашення заборгованості за вищевказаним договором, що є порушенням прав позивача, внаслідок чого станом на 14.12.2020 року перед позивачем виникла заборгованість в сумі 18 428,00 грн. за простроченим тілом кредиту. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 24.03.2021 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 24.03.2021 р. відмовлено в задоволені клопотання позивача про огляд веб-сайту. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, в якому зазначив, що після запровадження в березні 2020 року карантину в Україні він втратив роботу, тому в нього виникла заборгованість за кредитом. Після звернення позивача до суду з даним позовом, в період з 24 грудня 2020 року по 23 березня 2021 року ним та його матір?ю [PERSON] було сплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитом 11\~000 грн. згідно долучених до відзиву чеків. [PERSON] перераховувала кошти на погашення заборгованості відповідача за кредитом за його усним дорученням. Відповідач вважає, що станом на 01 квітня 2021 року його заборгованість за кредитом повинна бути меншою, ніж заявлено в позові АТ КБ «Приватбанк», тому позовні вимоги визнає частково за виключенням сплачених ним сум в рахунок погашення заборгованості за кредитом. 09.06.2021 року відповідач надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що заборгованість по кредиту була повністю погашена та станом на час розгляду справи вона відсутня, в підтвердження чого надав квитанції про сплату 7500 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За положеннями частин 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 25.06.2018 відповідачем було підписано анкету-заяву, відповідно до якої останній погодився, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських, а також Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою: privatbank.ua. Відповідач зобов`язався виконувати Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись із їх змінами на сайті банку (а.с.14-16). Разом з тим відповідач своїм підписом в Паспорті споживчого кредиту підтвердив, що він ознайомлений з процентною ставкою в межах пільгового періоду, з процентною ставкою за межами пільгового періоду та процентною ставкою, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту(а.с.17-18). Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, порядок нарахування і оплати процентів, зокрема, проценти за підвищеною процентною ставкою у випадку несвоєчасного виконання боргових зобов`язань, та інші умови. Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу повернуті , суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо суми заборгованості суд зазначає наступне. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї розрахунків заборгованість в розмірі 18\~428 грн., її розраховано станом на 14 грудня 2020 року. З долучених до відзиву на позовну заяву та до заяви, яка надійшла до суду 09.06.2021 року дублікатів чеків від 24.12.2020 року, від 21.01.2021 року, від 23.02.2021 року, від 23.03.2021 року , від 23.03.2021 року , від 05.05.2021 року, 26.05.2021 року, встановлено, що після 14.12.2020 року [PERSON] та [PERSON] рахунок відповідача в АТ КБ «Приватбанк» було поповнено на загальну суму 18500 грн. Переплата становть 72 грн. За вказаних обставин, підстав для стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості за тілом кредиту, суд не вбачає. Враховуючи, що фактично заборгованість відповідачем була погашена після звернення банку до суду, згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2198 грн, тобто з відрахуванням від сплаченої суми судового збору у розмірі 2270 грн переплачених позивачем 72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved