Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

В березні 2019р. позивач ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: [PERSON] , ТОВ «Грузовик Транс Сервіс», в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 183965,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.11.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30.01.2020 року приблизно о 17 год. 20 хв. на автодорозі Мар`янське - Берислав 68 км + 800 м сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - «ДТП») за участі вантажних автомобілів DAF ТЕ47, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія - [PERSON] (надалі - третя особа-1) та автомобіля SCANIA, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності TOB «ПТАХОКОМПЛЕКС «ДНІПРОВСЬКИЙ» (надалі - позивач). Позивачу, після ДТП, стало відомо, що власником вантажного автомобілю DAF ТЕ47, реєстраційний номер [NUMBER] з 24.02.2016 року є [PERSON] (надалі - відповідач). Крім того, Позивачу була доведена інформація, що вантажний автомобіль DAF ТЕ47, реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований у ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» за страховим полісом № АО/6668312 від 28.09.2019 року, у якому у графі «Страхувальник» зазначена інформація про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГРУЗОВИК ТРАНС СЕРВІС» (надалі - третя особа-2). 05.03.2020 року Полонським районним судом Хмельницької області була винесена постанова, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на останнього був накладений штраф та стягнутий судовий збір. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1117 від 29.04.2020 року сума матеріального збитку завданого позивачу в зв`язку із пошкодженням транспортного засобу становить 311765,00 грн. Позивач у визначеному законодавством порядку, звернувся до ПАТ «HACK «ОРАНТА» з заявою про страховий випадок. Позивачем від Страховика 07.09.2020 року було отримане страхове відшкодування за полісом № АО/6668312 від 28.09.2019 року у розмір 130000,00 грн. Разом з тим, повного розміру завданої матеріальної шкоди майну позивача, з урахуванням висновків автотоварознавчого дослідження № 1117 від 29.04.2020 року, вказана виплата не покрила. Невідшкодований розмір шкоди заподіяної у результаті ДТП наразі становить 181765,00 грн. Таким чином, належним Відповідачем за існуючими правовідносинами має виступати саме [PERSON] як власник джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) яким була завдана матеріальна шкода майну позивача. Крім того, задля встановлення розміру матеріальної шкоди за послуги з підготовки висновку автотоварознавчого дослідження № 1117, позивачем було сплачено 2200,00 грн. Посилаючись на те, що позивач має право на повне відшкодування понесених ним збитків - витрат на ремонт автомобіля, який зазнав пошкоджень унаслідок ДТП, просив стягнути з відповідача, як заподіювача шкоди, різницю між розміром виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та розміром фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 181765,00 грн. та витрати на проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 2200,00 грн. До судового засідання, стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги, сторона підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, до суду не з`явились, поважності причин неявки не повідомили. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 30.01.2020 року приблизно о 17 год. 20 хв. на автодорозі Мар`янське - Берислав 68 км + 800 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участі вантажних автомобілів DAF ТЕ47, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням водія - [PERSON] та автомобіля SCANIA, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності TOB «ПТАХОКОМПЛЕКС «ДНІПРОВСЬКИЙ». Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб Scania, д.н.з. [NUMBER] , належить на праві приватної власності ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський». Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб DAF, д.н.з. [NUMBER] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Вказана ДТП сталася з вини третьої особи [PERSON] , який на момент вчинення ДТП, був співробітником третьої особи ТОВ «Грузовик Транс Сервіс», що встановлено постановою Полонського районного суду Хмельницької області по справі №681/171/20 від 05.03.2020р., яку залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.08.2020 р. Відповідно до копії висновку автотоварознавчого дослідження № 1117 від 29.04.2020 року, розмір матеріального збитку завданого власнику Scania, д.н.з. [NUMBER] , складає 311765,00 грн. Відповідно до копії платіжного доручення №42463 від 07.09.2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» у розмірі 130000,00 грн. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/6668312 від 28.09.2019р. цивільно-правова відповідальність водіїв транспортного засобу DAF, д.н.з. [NUMBER] , перед третіми особами була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну потерпілого становив 130000,00 грн., а франшиза 0,00 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 постанови Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися. Згідно п. 72 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 р. № 755 18006/15-ц, зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем подано позов не до належного відповідача, яким повинен бути саме заподіювач шкоди, а з огляду на те, що заподіювач перебував у трудових відносин з ТОВ «Грузовик Транс Сервіс», то відповідачем у справі має бути безпосередньо роботодавець. Нормами ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на те що,суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed