Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визначення часток у спільному сумісному майні. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , 1937 року народження, [INFO] померла матір позивачки - [PERSON] , 1931 року народження. Батьки проживали в с. Іванів Калинівського району. Як спадкоємець за законом першої черги вона прийняла спадщину разом з своїм братом [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини до Калинівської державної нотаріальної контори. Спадщина, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] складається з квартири [ADDRESS] і належала батьками на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Жмеринською дистанцією цивільних споруд 18.02.1997 року. Однак прийнявши спадщину, позивач не має можливості набути її в порядку, передбаченому ст. 1298 ЦК України шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, оскільки у вказаному свідоцтві не визначені частки кожного із співвласників. Виходячи з принципу рівності часток кожного із подружжя у праві спільної сумісної власності , оскільки батьки разом приватизували квартиру, а тому кожному з них належало по Ѕ частки. Крім іншого в написанні прізвища матері в свідоцтві про власність допущено помилку - написано помилково « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». З метою захисту своїх прав на спадкове майно просила встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , видане 18.02.1997 року Жмеринською дистанцією цивільних споруд [PERSON] належало матері позивача - [PERSON] , яка проживала і померла [INFO] в с. Іванів Калинівського району Вінницької області. Визначити за [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] по Ѕ частки в спільному сумісному майні - квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні 07.06.2021 [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні 07.06.2021 позовні вимоги визнав. В підготовче судове засідання, призначене на 24.06.2021 позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Просила оглянути у судовому засіданні оригінал свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , видане Жмеринською дистанцією цивільних споруд 18.02.1997 року, яке додала до заяви. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання, призначене на 24.06.2021, не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, судовий розгляд здійснюється у відсутність учасників провадження, які заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі матеріалами без технічної фіксації судового засідання. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , Іванівським бюро ЗАГС Калинівського району Вінницької області 20.08.1969 року батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.09.1986 року - між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №28. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.18). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 18.02.1997 року, Жмеринською дистанцією цивільних споруд, оригінал якого оглянуто у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] , належала квартира [ADDRESS] . Квартиру зареєстровано у Вінницькому ООБТІ за [PERSON] , [PERSON] 14.04.1997 року у реєстровій книзі на №2 за реєстровим №291/60. Квартира приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.22). Однак частки співвласників квартири у Свідоцтві не були визначені. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] 09.02.2000 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №328/2001, дата закінчення 22.05.2001, та зберігається у Державному нотаріальному архіві Вінницької області. Згідно з довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 23.02.2021 №433 [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала та була зареєстрована з 24.04.1978 його дружина [PERSON] до дня смерті, яка сталася [INFO] (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 23.02.2021 №435 [PERSON] , 1931 року народження, яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно із копією заповіту від 21.07.2000 року, посвідченого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованим у книзі запису нотаріальних дій під №105, [PERSON] заповіла квартиру, в [ADDRESS] дітям [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (а.с.19). 30.05.2006 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на підставі якої було заведено спадкову справу №272/06 та просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.34-40). Свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [PERSON] спадкоємці не отримували. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2020. Після його смерті із заявою про прийняття спадщини 16.10.2020 звернувся його син [PERSON] , а також із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулися 16.10.2020 його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину після смерті їхньої матері [PERSON] подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Однак [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] є його син - відповідач у справі [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» N 2482-XII передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), у тому числі тих, що тимчасово відсутні й за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Оскільки Законом N 2482-XII не визначено умов, за яких один із членів сім`ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, то частка кожного є рівною. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. З огляду на те, що позивачка як спадкоємець не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток співвласників в спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на квартиру, підлягає задоволенню виходячи з рівності часток [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності , а саме по Ѕ частки. Разом з тим встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 18.02.1997 року прізвище [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали. Враховуючи те, що судом беззаперечно встановлено, що свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 18.02.1997 року, видане на ім`я « [PERSON] » на квартиру під [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , 1937 народження, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.08.1962 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.08.1969 року , копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого повторно, серії [NUMBER] від 06.06.2006, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.01.2006 року (а.с.7, 15,17,20), розбіжності в написанні прізвища спадкодавця перешкоджають оформленню спадкових прав на спадкове майно, іншим чином внести виправлення у правовстановлюючі документи законодавством не передбачено, зазначений факт, має юридичне значення, а тому вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягають до задоволення. За змістом частин, 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що обставини справи, викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в письмових матеріалах справи, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved