Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом в якому вказано, що 21.01.2013 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання заяви про отримання банківських послуг укладено кредитний договір №б/н, за яким Банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» стверджує, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору та неналежного виконання зобов`язання, утворилася заборгованість по кредиту, яка станом на 30.09.2019 складає 126591,12 грн., з яких: 4869,06 грн. - заборгованість за кредитом; 121722,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом Позивач просив суд стягнути на свою користь із [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 21.01.2013 у розмірі 126591,12 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник відповідача - Прилипко Д.В. не погоджуючись з вказаним позовом, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та застосувати строк позовної давності, оскільки з наданої позивачем виписки вбачається, що [PERSON] було здійснено останній платіж 28.02.2014 року. Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що при укладенні договору банк діяв у межах діючого законодавства. Відповідач був поінформований з умовами надання банківських послуг. Банк не пропустив строки звернення до суду. Також на підтвердження суми боргу були надані детальні роздруківки з проведених банківських операцій. А тому вважають позов доведеним та просять задоволити заявлений позов. Також представник відповідача [PERSON] надав суду заперечення, в яких зазначив, що посилання позивача у відповіді на відзив спрямоване на те, щоб ввести суд в оману, також згідно вказаного відзиву просив суд відмовити у позові. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі матеріалами, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 80). Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила (а.с. 125). Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог\~ст. 81 ЦПК України\~і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Як встановлено за час судового розгляду, відповідно до укладеного договору № б/н від 21.01.2013 року відповідач отримав кредит\~у\~розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Згідно цієї\~статті ЦК\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статей\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначає позивач, в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2018 року має заборгованість\~126591, 12 грн., яка складається, за розрахунком банку, з наступного: - 4869, 06 грн. - заборгованість за кредитом; - 121722, 06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 21.01.2013 по 30.03.2018 ; Розрахунок суми заборгованості додається (розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги). Вирішуючи питання про відмову у задоволенні позову та застосування строків позовної давності суд виходив з наступного. Відповідно до\~ст. 256 ЦК\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4\~ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2\~ст.258 ЦК\~передбачає, що позовна давність тривалістю один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 253 ЦК\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1 та 5\~ст.261 ЦК). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до пп.3.1.1, 5.4 розд. ІІ Умов строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Аналізуючи умови договору та зміст правових норм слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності(стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Так, у справі №6-9172св13 суд Касаційної інстанції, скасовуючи рішення апеляційного суду про задоволення позову й залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні позову відмовлено, на підставі стст.256, 257 та 267\~ЦК\~дійшов висновку про те, що кредитор звернувся до суду з позовом із пропуском трирічного строку позовної давності, який суд обчислив з моменту закінчення дії платіжної картки до моменту пред`явлення позову, оскільки після закінчення строку дії платіжної картки боржник не продовжував нею користуватися та не отримував нової картки. Аналогічних по суті висновки висловлені у справах №6-21792св11, №6-11437св12 та №6-49860св12. Таким чином, суд приходить висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З наданої позивачем виписки вбачається, що [PERSON] , 28.02.2014 року було здійснено платіж в сумі 250 грн. (а.с. 141 зв. сторона) Починаючи з 25.05.2016 року по 25.06.2017 року банком було здійснено 16 автоматичних погашень простроченої заборгованості в сумі на 5\~737 гривень 04 копійки з картки 5168 [NUMBER] . Суд вважає, що автоматичне погашення банком частини кредиту починаючи з 25.05.2016 року по 25.06.2017 року з рахунку відповідача не свідчить про визнання відповідачем свого боргу та не може слугувати підставою для переривання позовної давності виходячи за наступного. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.1, 3\~ст.264 ЦК України). При цьому слід враховувати, що переривання строку позовної давності можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився. Відповідно до п.1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої\~постановою НБУ №22 від 21.01.2004, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції), або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Відповідно до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна умов договору, з яких вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про внесення таких змін; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) платежів. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором в силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Бездіяльність боржника, в даному випадку не оспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається законом або договором, не може свідчити про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій. Позивачем не надано суду будь-яких належних доказів, що автоматичне погашення частини кредиту з іншого відкритого рахунку [PERSON] відбулось за його згодою. Таким чином бездіяльність [PERSON] стосовно оскарження дій щодо списання коштів поза його волею не може свідчити про визнання ним боргу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Зважаючи, на наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про застосування строків позовної давності з відповідними наслідками (ч.4\~ст. 267 ЦК України). А тому наявні підстави для відмови у задоволенні позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами\~статті 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивача.

Outcome: dismissed