Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який уклали в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області у Тернопільській області 03 серпня 2013 року. В шлюбі є дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Чортківського районного суду від 10 лютого 2017 року шлюб між ними розірвано, сина [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю. Відповідач [PERSON] працює у Заводській комунальній школі естетичного виховання - центрі народної творчості, однак не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню дитини. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, що зареєстрований [ADDRESS], в користь [PERSON], [INFO], уродженки смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача 500 гривень за правову допомогу адвоката, хоча квитанція пред'явлена на 1200 гривень за надання правової допомоги; судовий збір стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, згідний на сплату аліментів, не погоджується на оплату правової допомоги, підтвердив, що працює. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі, який було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області у Тернопільській області 03 серпня 2013 року, актовий запис № 179. В шлюбі є дитина - [PERSON], [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.02.2014 року. Рішенням Чортківського районного суду у справі №608/169/17 від 10 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню дитину [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишено проживати з матір'ю. Згідно довідки №2, виданою Заводською селищною радою Чортківського району Тернопільської області [PERSON], сума нарахованого сукупного доходу за 6 останніх місяців (з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно) становить 14914, 01 грн. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст. ст. 75, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved