Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

АТ «ДТЕК Одеські електромережі» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14529,36 грн., 3 відсотка річних в розмірі 761,90 грн., інфляційні витрати у розмірі 1220,47 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є споживачем АТ «ДТЕК Одеські електромережі» відповідно до відкритого особового рахунку № [NUMBER] , на підставі якого Лиманський РЕМ поставляє електроенергію за адресою: [ADDRESS] . Так, 10.10.2018р. уповноваженими працівниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» проводилась перевірка об`єкту відповідача за вказаною адресою на відповідність споживання електричної енергії Правилам роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312.. В ході проведення перевірки, виявлення порушення Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, токоприйомників до електричної мережі енергопостачальника. Накид проводів на лінію електропередач». На підставі виявленого порушення Правил під час проведення перевірки уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» було складено відповідний Акт про порушення правил за №8005491 від 10.10.2018р. 21.11.2018р. була проведена комісія з розгляду складеного Акту, на якій було прийнято рішення, оформлене протоколом №122, про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачем Правил, яка згідно розрахунку склала 14529,36 грн. Як і протокол, так і розрахунок були отримані відповідачем, за відсутності добровільної сплати рахунку, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача АТ «ДТЕК Одеські електромережі» Кулик О.В., не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судові засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань був сповіщений своєчасно, належним чином, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак до суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» - «адресат не проживає за вказаною адресою». Також відповідні оголошення про виклик відповідача були розміщені на веб-порталі Судової влади України. Відзив на позовну заяву від [PERSON] не надходив. Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є споживачем АТ «ДТЕК Одеські електромережі» відповідно до відкритого особового рахунку № [NUMBER] , на підставі якого Лиманський РЕМ поставляє електроенергію за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає за вказаною адресою, що підтверджено довідкою Дмитрівської сільської ради Лиманського району Одеської області №153/02-19/13/202 від 22.06.2020р. 10.10.2018р. уповноваженими працівниками АТ «Одесаобленерго» проводилась перевірка об`єкту відповідача за вказаною адресою на відповідність споживання електричної енергії Правилам роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312. В ході проведення перевірки, виявлено порушення пп.8 п.5.5.5 Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, токоприйомників до електричної мережі енергопостачальника. Накид проводів на лінію електропередач». На підставі виявленого порушення Правил під час проведення перевірки уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» було складено відповідний Акт про порушення правил за №8005491 від 10.10.2018р. з фотознімками. Відповідач від підписання акту про порушення відмовився, що вбачається зі змісту цього акту. З протоколу засідання комісії Лиманського РЕМ №122 від 21.11.2018р., вбачається, що за результатами розгляду акта про порушення №8005491 від 10.10.2018р. комісія вирішила провести нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ 04.05.2006р. №562, яка згідно розрахунку, що додається, склала 14529,36 грн. Копія вищевказаних актів, протоколу із розрахунком були направлені на адресу відповідача та отримані, що підтверджується копіями повідомлень з відміткою «Укрпошти» про отримання відповідачем 16.10.2018р. та 01.12.2018р. У відповідності до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до пункту 2.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 (зі змінами та доповненнями), не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем. Пунктом 5.5.5 Правил, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів), забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування, надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника та/або оператора системи (піс. д пред`явлення ними службових посвідчень або після отримання споживачем офіційного запиту відповідного учасника роздрібного ринку) для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного обліку, не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача та інше. Пунктом 4.7 Правил передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії. З урахуванням п. 5.1 Правил, оператор системи має право, в тому числі перевіряти справність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Відповідно до п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення уповноваженими представниками оператора електричної енергії, порушення цих правил на місці виявлених порушень у присутності споживача оформлюється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно для усунення виявлених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками енергопостачальника електричної енергії. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Стосовно нарахувань 3 % річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь період прострочення. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому і послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВСУ від 16.12.2015 р. за № 6-2023цс15 та Постанові ВСУ від 13.01.2016р., та № 6-931 цс 15. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн., які підлягають стягненню із відповідача. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.

Outcome: approved