Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові позивач вказує, що 25.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою у письмовій формі договір позики коштів, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] кошти в сумі 8000,00 доларів США, яку вона, згідно укладеного між сторонами договору, зобовязувалася повернути до 01.04.2014 року. В підтвердження отримання від позивача коштів в сумі 8000,00 доларів США, відповідач написала розписку. У зазначений в договорі термін відповідач богу не повернула. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак, врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. Відповідач відмовилася повертати позивачу борг, згідно укладеного договору позики, тому позивач змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на зазначені в ньому обставини та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти в сумі 190\~160,00 та (сто девяносто тисяч сто шістдесят) грн. та витрати за сплату судового збору в сумі 1901 грн. 60 коп. Також позивач вказував, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не зявилася. Причини її неявки суду невідомі. Зі згоди позивача (письмова згода) суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] попросив його та [PERSON] бути свідком при передачі грошових коштів. Свідок вказував, що дійсно 25.03.2014 року він пішов із [PERSON] та [PERSON] на вул. Бабушкіна, 57 в м. Умані, де проживає [PERSON] і бачив, що [PERSON] передав грошові кошти [PERSON] Після цього [PERSON] пішла до хати та винесла розписку і передала її [PERSON]. Розписку вона писала, а свідків дописав на місці [PERSON], оскільки [PERSON] їх не знала і пояснила, що вона може неправильно вказати їх прізвище. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. \~ Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] попросив його та [PERSON] бути свідком при передачі грошей [PERSON] Він вказував, що дійсно 25.03.2014 року він пішов із позивачем та [PERSON] додому до [PERSON]М, яка проживає [INFO]. [PERSON] зазначав, що бачив, як [PERSON] передав грошові кошти [PERSON] Після цього [PERSON]М винесла розписку і передала її [PERSON]. Розписку писала [PERSON], а свідків дописав на місці [PERSON], оскільки [PERSON] їх не знала і пояснила, що вона може неправильно вказати їх прізвище. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. \~ Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно розписки від 25.03.2014 року [PERSON], (паспорт НЕ № 554796, виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 27.12.2008 року), позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США. В розписці вказано, що [PERSON] зобовязується повернути позику до 01.04.2014 року (а.с.5). Позивач в судовому засіданні підтвердив факт неповернення коштів [PERSON] відповідно до умов укладеного договору позики. Згідно довідки філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» №140/306 від 05.03.2015 року офіційний курс Національного банку України української гривні по відношенню до долара США станом на 05.03.2015 року становить 100 доларів США = 2377,1263 грн.. Отже, основний борг відповідача станом на 05.03.2015 року становить 190\~160, 00 грн., сума, яка еквівалентна 8000,00 доларів США (8000,00 доларів США х 23,77 = 190\~160, 00 грн.). Згідно вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно вимогам ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved