Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.06.2015 року у розмірі 11986,44 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що на підставі заяви відповідача від 08.06.2015 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні кредитного договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання виконав повністю, а відповідач умови договору не виконує, що призвело до утворення заборгованості за тілом кредита у розмірі 1362,37 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредита у розмірі 2555,40 грн.; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 5591,54 грн.; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1430,16 грн., а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 546,97 грн. - процентна складова, що у загальному становить 11986 грн. 44 коп. Відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився по невідомих суду причинах, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач вказує, що кредитний договір укладено 8 червня 2015 року, проте до позовної заяви додає копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі даної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, остання містить анкетні дані [PERSON] та датована 08.06.2015 р. В даній заяві не вказано суму кредиту (кредитного ліміту), процентної ставки по кредиту, розмір пені та штрафу. Тому, суд погоджується з позивачем лише щодо того, що між сторонами укладено договір про отримання лише суми кредиту, адже інші умови договору в двосторонньому порядку не підписані. Проценти за користування кредитом позивач не нараховував та вимоги про стягнення цих коштів не заявляв. Доказів укладення договору з відповідачем щодо сплати пені та штрафних санкцій суду не надано. Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку відповідачем не підписувались. Також, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати Умови та правила надання банківських послуг частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Вказаної позиції дотримується і Велика палата Верховного суду згідно постанови від 03 липня 2019 року у справі 342/180/17. Тому позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом у розмірі 3917,77 грн. Судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial