Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач звернулася в АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 01.08.2011 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язався: на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредит) та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, шо зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі Мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. В зв`язку з порушенням умов укладеного договору та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості загальний розмір заборгованості відповідача станом на 30.10.2018 р. складав 35794,43 грн., в т.ч.: 20683,87 грн. - тіло кредиту; 3014,84 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 9915,03 грн. - пені, а також штрафи згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф(фіксована частина), 1680,69 грн. штраф(процентна складова. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 35794,43 грн. за кредитним договором б/н від 01.08.2011р. та 1762,00 грн. судового збору. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, надав суду для приєднання до матеріалів справи копію постанови апеляційного суду Хмельницької області від 11.09.2018 р. по справі № 676/6915/17. Суду представник позивача пояснив, що вказаною постановою апеляційного суду відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до банку та визнано, що саме її дії сприяли списанню коштів з її кредитного рахунку в банку, а тому саме вона повинна нести відповідальність по кредитному договору; заборгованість по кредитному договору банком нарахована з врахуванням умов укладеного кредитного договору та часткового погашення заборгованості відповідачем; відповідач використовувала кредитну карту ще в травні 2014 р., дійсно в жовтні 2017 р. з її кредитної картки було здійснено оплату товарів за кредитним договором «Оплата частинами». Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволені в повному обсязі. Представник відповідача подав суду відзив на позов(а.с.52-55), в якому в обгрунтування заперечень на вимоги позивача вказав, що його довіритель цілеспрямовано кредитну картку не отримувала, її їй надали разом із пенсійною; вона жодного разу не використовувала вказану кредитну картку та й про її існування забула; 24.10.2017 року в результаті шахрайських дій з кредитної картки відповідача було знято грошові кошти; 25.10.2017 р. вона звернулась із заявами до представника Служби безпеки Банку Центрального відділення «ПриватБанку» у м.Кам`янець-Подільський, також звернулася до Кам`янець-Подільського відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області з відповідною заявою про вчинення злочину; за фактом вчинення злочину було порушено кримінальне провадження за ст. 190 ККУ «Шахрайство»; кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] перебуває на розгляді в Святошинському районному суді м.Києва; оформлений 24.10.2017 шахраями від імені відповідачки договіру «оплата частинами» був укладений з порушенням вимог ст. 203 ЦКУ оскільки було відсутнє воєвиявлення відповідачки на укладення вищезазначеного договору, цей договір відповідно до ст. 215 ЦКУ є нікчемним оскільки був укладений у не законний спосіб (у результаті шахрайських дій третіх осіб); наданий позивачем розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. В суді представник відповідача свої заперечення на позов підтримав. Ухвалою суду від 23.01.2019 р. за клопотанням представника відповідача суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.03.2019 р. за клопотанням представника відповідача витребувано додаткові докази по справі. Ухвалою суду від 18.04.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили вироком Святошинського районного суду м.Києва у справі № 761/25557/18 відносно [PERSON] Ухвалою суду від 18.04.2019 р. закрито підготовче провадження та спрагу призначено до розгляду по суті. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 11.09.2018 р. по справі № 676/6915/17 за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинення дій було скасовано рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2018 р. винесене по справі та відмовлено позивачу у задоволенні позову. Зазначеною постановою було встановлено, що «01 серпня 2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Позивач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами та пам`яткою клієнта складає між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Правонаступником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується витягом зі статуту. Банк оформив та видав [PERSON] платіжну картку і ПІН-код до неї та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій відповідача із використанням платіжної картки. 24 жовтня 2017 року з кредитної картки [PERSON] № [NUMBER] (картковий рахунок [NUMBER] ) було здійснено платіж товарів за кредитним договором «Оплата частинами» на загальні суми 19998грн. та 4999грн. в інтернет-магазині «Цитрус». У зв`язку з цим з кредитної карти відповідача проведено наступні платіжні операції: першу оплату частинами покупки товару за кредитним договором «Оплата частинами» на суму 1999грн.80коп. та 499грн.90коп. При здійсненні списання коштів на оплату покупки товару було коректно введено номер карти позивача, строк її дії та CVV2 код карти. Відповідно до статті 1073\~ЦК України у разі безпідставного списання банком грошових коштів із рахунка клієнта банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1.1.1.93 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, передбачено, що оплата частинами - сервіс з організації обслуговування та проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжних карток, на які поширюється сервіс «Оплата частинами», з яких власник картки доручає банку оплатити вартість товару підприємству в розмірі, зазначеному у квитанції, надрукованій на РОS терміналі під час авторизації сервіса «Оплата частинами». Згідно з пунктом 1.1.2.1.12 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню. Пунктами 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223,встановлено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Із звукозапису розмови [PERSON] та оператора Сall центру АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що позивачу на її фінансовий номер телефону надійшло повідомлення про блокування її рахунку. Передзвонивши за вказаним у повідомленні номером телефону, [PERSON] повідомила невідомим особам інформацію по власним рахункам, а саме CVV2 код, термін дії картки, ПІН коди карток та коди, які були відправлені на її фінансовий номер телефону на підтвердження платежів. Тобто, позивач розповсюдила контрольну інформацію про свою картку, що підтвердила у телефонній розмові з працівником АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПіН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів (пункт 1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг). За таких обставин, дії власника картки [PERSON] сприяли вчиненню операції по списанню коштів із кредитного рахунку, а тому банк, згідно з пунктом 1.1.5.5. Умов і Правил надання банківських послуг не може нести відповідальності за спричинення збитків, заподіяних споживачеві послуг.». \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для відповідальності відповідача за неналежне виконання умов кредитного договору. При цьому суд враховує, що згідно п.1.1.5.13 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки(рахунку) на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором б/н від 01.08.2011 р. станом на 30.10.2018 р. складала 35794,43 грн., в т.ч.: 20683,87 грн. - тіло кредиту; 3014,84 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 9915,03 грн. пені, а також штрафи згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.. штраф(фіксована частина), 1680,69 грн. штраф(процентна складова). Суд критично оцінює заперечення представника відповідача що наданий позивачем розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача, а тому не є належним доказом заборгованості, при цьому суд враховує, що позивачем додатково було надано в обґрунтування позовних вимог виписки по банківським картам відповідача, в т.ч. по кредитній картці № 5168 хххх [NUMBER] (а.с.42 на звороті 43), яка містить відомості про всі операції, які були проведені по картці, при співставленні розрахунку та проведених операцій по картці за період з 24.10.2017 р. по 01.10.2018 р. видно що вони співпадають. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 01.08.2011 р. процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема відсотки, пеню та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами(за прострочене зобов`язання, за несвоєчасність сплати боргу). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.08.2011р. посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. З врахуванням правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 оскільки наданий суду як доказ Витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не містить підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. \~ \~ \~ \~ З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідача: 3014,84 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 9915,03 грн. пені, а також штрафи згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.. штраф(фіксована частина), 1680,69 грн. штраф(процентна складова), - задоволенню не підлягають. \~\~\~\~\~\~ В той же час суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 01.08.2013 р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості(а.с.5) та виписки з банківських рахунків(а.с.42-43) видно, що фактично з кредитного рахунку відповідача було списано кредитні кошти банку в сумі 24997 грн. за період з 24.10.2017 р. по 24.07.2018 р.(згідно зазначеної вище постанови апеляційного суду Хмельницької області від 11.09.2018 р. по справі № 676/6915/17 встановлено, що 24 жовтня 2017 року з кредитної картки [PERSON] № [NUMBER] (картковий рахунок [NUMBER] ) було здійснено платіж товарів за кредитним договором «Оплата частинами» на загальні суми 19998грн. та 4999грн. в інтернет-магазині «Цитрус»). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості(а.с.5) та виписки з банківських рахунків(а.с.42-43) видно, що за рахунок поповнення відповідачем банківської карки банком було списано відповідно до умов договору, тобто направлено на погашення виниклої кредитної заборгованості особисті кошти відповідача в сумі 5203,89 грн.((2495,30 грн.(23.11.2017 р.) + 2500,00 грн.(23.12.2017 р.) + 134,73 грн.(26.01.2018 р.) + 36,90 грн.(26.02.2018 р.) + 36,96 грн.(30.03.2018 р.) = 5203,89 грн.). Загальний розмір заборгованості по кредиту становить 20683,87 грн., що відповідає розрахункам(а.с.5) наданих позивачем. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, в провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває кримінальна справа № 761/25557/18 по обвинуваченню [PERSON] , у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Згідно копії обвинувального акту у кримінальному провадженні по цій справі встановлено, що у жовтні 2017 р. [PERSON] , [PERSON] , діючи за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, представившись співробітниками ПАТ КБ «Приватбанк», шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами в сумі 24997 грн., які належать [PERSON] , придбавши у розстрочку мобільний телефон в мережі магазинів «Цитрус».(а.с.147). На дату винесенні рішення по справі вирок по кримінальній справі № 761/25557/18 не було винесено. На думку суду, заперечення представника відповідача про те, що вимоги банку неправомірні оскільки внаслідок вчиненого відносно його довірителя злочину остання позбулася кредитних коштів, кредитний договір не укладала оскільки він був вчинений поза її волею, слід відхилити оскільки саме сторони по справі перебувають в договірних відносинах, заборгованість по кредитному договору банком нараховувалась відповідачу відповідно до умов кредитного договору. Оскільки фактично кредитними коштами відповідача в сумі 24997 грн. шахрайським способом заволоділи [PERSON] , [PERSON] , діючи за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, то відповідач не позбавлена права в майбутньому після набрання законної сили вироком суду, щодо притягнення цих осіб до кримінальної відповідальності за вчинений відносно неї злочину звернутися до них з позовом про відшкодування заподіяних їй збитків в сумі фактично використаних з її банківського рахунку кредитних коштів 24997 грн. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.08.2011 р. в сумі 20683,87 грн., в т.ч. заборгованість по тілу кредиту - 20683,87 грн.

Outcome: partial