Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Прикордонної служби України 22 вересня 2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , та просить стягнути з відповідача виплачену одноразову грошову допомогу у розмірі 4715,67 грн., а також сплачений судовий збір. Свою вимогу мотивували тим, що відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 12.04.2019 року № 165-ОС «По особовому складу» [PERSON] було прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського складу та укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України терміном на 3 (три) роки з 12.04.2019 року. Відповідно до розділу 4 частини 5 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям після укладення ними першого контракту з особами, які приймаються на посади сержантського складу; Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 12.04.2019 року № 165-ОС «По особовому складу» [PERSON] було призначено на посаду старшого механіка секції спеціальних робіт групи з ремонту техніки відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення інженерно-технічного відділу Білгород-Дністровського прикордонного загону. Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 11.05.2019 року № 206-ОС «Про встановлення та виплату надбавок, винагород, премії та інших видів грошового забезпечення у травні 2019 року» [PERSON] було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі восьми прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених законом на 01 січня календарного року. Відповідно до особистої картки грошового забезпечення [PERSON] одноразова грошова допомога була виплачена в серпні 2019 року та складала 15368,00 грн. Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 06.02.2019 року № 56-ОС «По особовому складу» [PERSON] було розірвано контракт та звільнено з військової служби за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас Збройних Сил України та переведено на строкову військову службу. З метою добровільного відшкодування позивачем виплачених йому коштів, керівництвом прикордонного загону було вжито заходів досудового врегулювання спору згідно з п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме: доведено до [PERSON] розрахунок відшкодування одноразової грошової допомоги після укладання ним першого контракту (з урахуванням пропорційного часу проходження служби), відповідно до якого сума відшкодування складає 4715,67 грн. та надано можливість добровільно відшкодувати зазначені кошти до 31.05.2020 року, про що свідчить підпис [PERSON] у відповідному акті. Однак, [PERSON] був звільнений 02.03.2020 року, та станом на теперішній час грошові кошти сплачені не були. Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у встановлений судом в ухвалі строк, будучи повідомленим належним чином, відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 12.04.2019 року № 165-ОС «По особовому складу» [PERSON] було прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського складу та укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України терміном на 3 (три) роки з 12.04.2019 року. Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 12.04.2019 року № 165-ОС «По особовому складу» [PERSON] було призначено на посаду старшого механіка секції спеціальних робіт групи з ремонту техніки відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення інженерно-технічного відділу Білгород-Дністровського прикордонного загону. Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 11.05.2019 року № 206-ОС «Про встановлення та виплату надбавок, винагород, премії та інших видів грошового забезпечення у травні 2019 року» [PERSON] було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі восьми прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених законом на 01 січня календарного року. Відповідно до особистої картки грошового забезпечення [PERSON] одноразова грошова допомога була виплачена в серпні 2019 року та складала 15368,00 грн. Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 06.02.2019 року № 56-ОС «По особовому складу» [PERSON] було розірвано контракт та звільнено з військової служби за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас Збройних Сил України та переведено на строкову військову службу. З метою добровільного відшкодування позивачем виплачених йому коштів, керівництвом прикордонного загону було вжито заходів досудового врегулювання спору згідно з п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме: доведено до [PERSON] розрахунок відшкодування одноразової грошової допомоги після укладання ним першого контракту (з урахуванням пропорційного часу проходження служби), відповідно до якого сума відшкодування складає 4715,67 грн. та надано можливість добровільно відшкодувати зазначені кошти до 31.05.2020 року, про що свідчить підпис [PERSON] у відповідному акті. Однак, [PERSON] був звільнений 02.03.2020 року, та станом на теперішній час грошові кошти сплачені не були. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч.2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст.ст. 179, 181,190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Відповідно до ч. 1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і добросовісності з боку набувача. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пункт 1 та 2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказує, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виплата грошового забезпечення військовослужбовцям осіб рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Відповідно до пп. 8 п. 6 постанови, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах із особам сержантського і старшинського складу дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року. Також, згідно Інструкції про порядок виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 23 липня 2018 року за № 854/32306 зазначено, що одноразова грошова допомога виплачується після дня набрання чинності першим контрактом, передбаченим пунктом 23 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115, на підставі наказів відповідних начальників (командирів) органів Держприкордонслужби про призначення на посаду та вступ до виконання обов`язків за цією посадою (п. 2 глави 5 розділу 4). Крім того, відповідно п. 4 глави 5 розділу 4 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» у разі звільнення військовослужбовців, зазначених у пункті 1 цієї глави, з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку із, зокрема, систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Оскільки контракт було розірвано по вині військовослужбовця достроково та по причині систематичного невиконання умов контракту військовослужбовцем, то з урахуванням вищевикладених положень, відповідач безпідставно отримав одноразову грошову допомогу за укладення контракту строком на 3 роки, а тому відповідно до п. 4 глави 5 розділу 4 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» прикордонний загін має право стягнути з відповідача безпідставно отриману суму коштів у сумі обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Виходячи з вищевикладеного, оскільки відповідач не відшкодував добровільно суму одноразової грошової допомоги після укладення ним першого контракту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 2102,00 грн.

Outcome: approved