Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] , як законний представник в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] . 10 лютого 2015 року їхній шлюб розірвано. З 2014 року вони проживають окремо, дитина проживає з нею. Судовим рішенням з жовтня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн щомісячно, проте незважаючи на такий незначний розмір аліментів, відповідач їх не сплачує і станом на 01 березня 2021 року у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 48477 грн. На час ухвалення рішення відповідач не працював, не мав постійного доходу, наразі в нього покращився матеріальний стан, він має щомісячне грошове забезпечення у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом. Тому просить змінити розмір та спосіб присудження аліментів, стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, оскільки з 2014 року відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню та розвитку дитини, не цікавиться нею, не піклується, не спілкується з дитиною, також просить позбавити його батьківських прав. Сторона позивачки подала до суду заяву, якою уточнила позовні вимоги щодо розміру аліментів на утримання дитини, а саме просила стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), підтримала позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, розглянувши справу без їхньої участі. Відповідач визнав позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та уточнений розмір аліментів на утримання дитини, також просив справу розглянути у його відсутність. Представники органу опіки та піклування Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, органу опіки та піклування Сарненської міської ради Рівненської області, органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області повідомлялись про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, при цьому двоє останніх направили до суду висновки про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та просили справу розглянути без їхньої участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Старокостянинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року шлюб, зареєстрований 24 листопада 2012 року, між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 03 липня 2013 року виконавчим комітетом Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області). Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 14 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до свідоцтва про зміну імені, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області від 30 липня 2015 року [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) нарахована заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] станом на 01 березня 2021 року у розмірі 48477 грн 06 коп. Відповідач у своєму відзиві по позовну заяву вказав, що [INFO] він вдруге одружився і в нього в новому шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , підтвердив проходження військової служби за контрактом, тому визнав за можливе сплачувати на утримання старшої дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), також визнав позовну вимогу про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Раду України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, в редакції від 08 липня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`ясень, даних у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки сторони погодили можливий спосіб та розмір аліментів на утримання дитини, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача підлягають задоволенню. Згідно висновків органу опіки та піклування Сарненської міської ради Рівненської області від 03 червня 2021 року за № 02/16-1065, органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 13 липня 2021 року за № 93/6 визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень п. 2 ч. 1ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінивши усі докази кожний окремо та в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] , а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК Українийого слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1816 грн. судових витрат по сплаті судового збору за дві позовні вимоги.

Outcome: approved