Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до заяви б/н від 21 січня 2009 року [PERSON] звернувся до позивача з метою надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Крім зазначеного, 21 січня 2009 року [PERSON] підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового кредиту», в якій він власним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання вказаної кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 10\~000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим станом на 28 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 13\~274,70 грн., яка складається з наступного: 20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 10\~397,70 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2\~168,83 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 688,17 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору б\\н від 21 січня 2009 року [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який було збільшено до 10\~000 грн. Крім зазначеного, 21 січня 2009 року [PERSON] підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового кредиту», в якій він власним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання вказаної кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Згідно з рішенням єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року № 519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.7. Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція). 11 червня 2018 року Статут погоджено з Національним банком України. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу картку та кредитні кошти. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов`язання за кредитним договором, і він станом на 28 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 13\~274,70 грн., яка складається з наступного: 20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 10\~397,70 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2\~168,83 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Крім вказаних сум позивач просить стягнути з [PERSON] 688,17 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Велика Палата ВС 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 прийшла до висновку, що наслідком неправомірного користування чужими коштами, тобто прострочки виконання грошового зобов`язання (як договірного, так і не договірного), є нарахування процентів річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати виплату процентів, розмір яких визначено законом або договором за правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України. З вказаного вбачається, що визначальним у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання зобов`язання. До цього моменту можливо нарахування процентів як плати, згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, після спливу строку виконання зобов`язання, наступає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, згідно до положень якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або судом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення існуючої заборгованості по кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту та відсотків стягнути з [PERSON] заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 688,17 грн. Такі відсотки банк визначав як обумовлені Умовами та правилами надання банківських послуг та визначив їх розмір у ставці 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Між тим, оскільки Умови та правила надання банківських послуг не визнано складовою договору, укладеного між сторонами на підставі заяви від 21 січня 2009 року, то і обумовлену ними ставку відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у вказаному розмірі не можна застосовувати як неузгоджену. Що стосується можливості нарахування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, за ставкою, передбаченою цією нормою у розмірі 3 %, то в даному випадку вона не може бути застосована, оскільки строк повернення кредиту в анкеті-заяві не визначався, а тіло кредиту стягується на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України на вимогу кредитора. Тому право на застосування ст. 625 ЦК України за ставкою 3 % у позивача ще не настало, відповідне право виникне у банку як у стягувача в разі невиконання рішення суду. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 12\~586,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 993,03 грн.

Outcome: partial