Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

В 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування, заявою від 30.09.2019 року уточнила свої позовні вимоги, остаточно просила визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири загальною площею 39, 60 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що З лютого 1998 року по лютий 2008 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після чого вони розлучилися, але вже з червня 2008 року знову стали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Позивачу та [PERSON] на праві власності належить по Ѕ частині квартири загальною площею 39, 60 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , на яку на теперішній час втрачені оригінали правовстановлюючих документів. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем майна померлого є його дочка [PERSON] . Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказану квартиру, перешкоджає позивача в реалізації її прав щодо цієї квартири. 16.07.2019 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. 30.09.2019 року третя особа за позовом [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з самостійними позовними вимогами до [PERSON] , Діанівської сільської ради Волноваського району, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири загальною площею 39, 60 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку загальною площею 3, 30 га, кадастровий номер 1421583100:04:000:0123 та 1421583100:03:000:01487, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області, що належала за життя [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 989613 від 15.03.2006 року; земельну ділянку площею 0,1614 га, призначену для обслуговування та будівництва жилого будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належала за життя [PERSON] на підставі Державного акту серії ІІІ-ДН 083068 від 21.12.1999 року. Позов мотивовано тим, що вона є єдиною спадкоємицею майна померлого [INFO] [PERSON] , та вчасно звернулася до нотаріальною контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтво про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі в судовому засіданні. У судове засідання сторони [PERSON] надала заяву, в якій просили справу розглянути без її участі в судовому засіданні (а.с. 38). Відповідач Діанівська сільська рада Волноваського району Донець області до суду надіслала заяву, в який просить справу розглянути без участі представника сільради (а.с. 42). Суд дослідивши письмові докази справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 37). З копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] 26.11.2004 року уклала шлюб з [PERSON] , в наслідок реєстрації шлюбу дружині надано прізвище [PERSON] (а.с. 37). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розівано 19.02.2008 року (а.с. 6). З довідки Діанівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 05.11.2018 року вбачається, що [PERSON] , померлий [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2008 року по день його смерті (а.с. 10). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 989613 від 15.03.2006 року [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3, 30 га, кадастровий номер 1421583100:04:000:0123 та 1421583100:03:000:01487, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с. 11). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН 083068 від 21.12.1999 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1614 га, призначеної для обслуговування та будівництва жилого будинку і господарських будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). З копії свідоцтва про право власності на житло від 30.05.1996 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по Ѕ частині квартири загальною площею 39, 60 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Зазначене підтверджено інформаційною довідкою ТОВ Волноваське БТІ № 501 від 26.06.2019 року (а.с. 16). Стосовно вищевказаного спадкового майна у газеті «Наше слово» від 28.1.2018 року розміщено оголошення про втрату правовстановлюючих документів (а.с. 14). Згідно інформації Волноваської державної нотаріальної контори від 30.08.2019 року встановлено, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подано його донькою [PERSON] (а.с. 26-28). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позво про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1,3.3 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного Комітету України по житлово комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно правових актів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на Ѕ частину вищевказаної квартири, оскільки відсутність правовстановлюючого документу на цю нерухомість позбавляє [PERSON] права на реалізацію цивільних прав щодо цього майна. А також за [PERSON] , як з спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] , яка у встановлений законом строк прияла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно, оскільки відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позбавляє останню права оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. На підставі викладеного,

Outcome: approved