Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач, [PERSON]) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості в розмірі 123556,29 гривень та судових витрат в розмірі 1921 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг укладений договір №б/н від 16.08.2006, згідно з яким відповідач отримав від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6200 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору (заяви) відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 31.01.2019 складає 136544,84 гривень, з яких 5979,68 гривень заборгованість за кредитом, 127177,62 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 3387,54 гривень - заборгованість за пенею та комісією. Зазначаючи, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення всієї суми заборгованості і кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми кредитної заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом в сумі 5979,68 гривень та заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 16.08.2006 по 30.12.2018 в сумі 117576,61 гривень, а всього сума до стягнення становить 123556,29 гривень. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, за змістом позовної заяви не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 8530204804670, проте в судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. На виконання договору №б/н від 16.08.2006 - підписаної відповідачем заяви останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10-11). За змістом вказаної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що відповідач станом на 31.01.2019 має заборгованість в розмірі 136544,84 гривень, що складається з 5979,68 гривень заборгованість за кредитом, 127177,62 гривень заборгованість за процентами, 3387,54 гривень нарахована сума комісії та пені. Разом з тим, сума до стягнення становить 123556,29 гривень, з яких 5979,68 гривень - заборгованість за кредитом, 117576,61 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 16.08.2006 по 30.12.2018 (а.с.6-9). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики (параграфа 1 цієї глави), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також суд зазначає, що згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ст.ст.526-527, 530 ЦК України (глава 48 - виконання зобовязання) зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положеннями ч.1 ст.625 ЦК України (глава 51 правові наслідки порушення зобовязання; відповідальність за зобовязання) передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за укладеним ним з Банком договором кредиту належним чином не виконав, доказів на спростування чого до суду не надав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом позову позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом в сумі 5979,68 гривень та заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 16.08.2006 по 30.12.2018 в сумі 117576,61 гривень, загальна сума до стягнення становить 123556,29 гривень, а тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved