Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В березні 2017 року Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - Університет) звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що [PERSON] проходив навчання в Університеті з 13 серпня 2012 року по 18 травня 2016 року. 25 серпня 2012 року між Університетом та відповідачем укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п.2.3.6. Договору відповідач зобов'язувалася у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з її утриманням під час навчання в Університеті згідно з затвердженим розрахунком. Після закінчення навчання, 20 червня 2015 року відповідача було відраховано зі складу курсантів та відрекомендовано для подальшого проходження служби до УМВС України в Херсонській області. 18 травня 2015 року [PERSON] звільнився за власним бажанням, у зв'язку з чим Університет просив суд стягнути з [PERSON] фактичні витрати, пов'язані з його утриманням в розмірі 38 542,58 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно наказу ректора Університету від 10 серпня 2012 року за № 319о/с [PERSON] прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу до навчально-наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції за напрямком підготовки 6.030402 «правоохоронна діяльність» з 13 серпня 2012 року, та присвоєно йому спеціальне звання «рядовий міліції». 25 серпня 2012 року між Університетом, Головним управлінням МВС України в Херсонській області та [PERSON] було укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Наказом Університету від 20 червня 2015 року № 86 курсанта 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції за напрямком підготовки «правоохоронна діяльність» лейтенанта міліції [PERSON] з 20 червня 2015 року відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до УМВС України в Херсонській області. В даному наказі зазначено, що сума витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON], складає 38542,58 грн. Наказом ГУНП в Херсонській області від 18 травня 2016 року №68 [PERSON] звільнено згідно з ЗУ «Про національну поліцію» №580-VІІІ за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Умовами розділу «Обов'язки Сторін» Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 25 серпня 2012 року, укладеного між позивачем та [PERSON], зокрема пунктами 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 передбачено, що університет забезпечує відповідача теоретичною та практичною підготовкою, створює умови для навчання, забезпечує харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. У п. 2.3.6 даного договору зазначено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору (п.п. 3.1, 3.2 - дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання), особа повинна відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до ч.7 ст.18 Закону України «Про міліцію», в редакції яка діяла станом на 23 вересня 2015 року, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був звільнена з органів внутрішніх справ за власним бажанням, пропрацювавши лише з 20 червня 2015 року по 18 травня 2016 року, тобто строк, менший за встановлений трирічний термін. Згідно п. 4.1 договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, в редакції, яка діяла на момент вступу [PERSON] до Університету, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом 3-х років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків, загальна сума утримання курсанта [PERSON] Університетом складає 38 542,58 грн.. Розміри та вид складових частин суми грошового, продовольчого, речового та комунального утримання Університетом здійснено у відповідності до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС України, і відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано. На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача понесених Університетом витрат, пов'язаних з її утриманням.

Outcome: approved