Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 08.10.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 21.04.2019 року виникла заборгованість в розмірі 50475,69 грн., яка складається з: 24808,64 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4323,18 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 18502,17 грн. заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання, 200,00 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2391,70 грн. - штраф (процентна складова). Зважаючи на викладене позивач просив стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 50475,69 грн., та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат. Представник позивача разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, розглядати справу у спрощеному порядку, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання [PERSON] не прибув, причини неприбуття не повідомив. Жодних клопотань на адресу суду не надходило. Відзив до суду не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення смс-повідомлення та оголошення на веб-сайті судової влади. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Як вбачається з позовної заяви, 08.10.2007 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно вказаної заяви відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За наданим Банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 21.04.2019 року становить суму в розмірі 50475,69 грн., яка складається з: 24808,64 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4323,18 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 18502,17 грн. заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання, 200,00 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2391,70 грн. - штраф (процентна складова). За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Подана позивачем до суду копія анкети-заяви від 08.10.2007 за особистим підписом [PERSON] підтверджує, що останній висловив свою згоду на укладення договору про надання банківських послуг, ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Підписуючи вказану анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, яка містила умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, відповідач прийняв запропоновані банком умови та правила банківських послуг. Разом з тим, суд враховує наступне. На обґрунтування позову про стягнення заборгованості позивач посилається на отримання кредиту відповідачем у розмірі 1300,00 грн. та, на підставу своїх вимог, надає копію Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08.10.2007 року, в якій [PERSON] висловив свою згоду на укладення договору. При цьому, жодним чином позивачем не підтверджено отримання кредитних коштів відповідачем та користування ними. Відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно положень ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного суду від 20.01.2018 у справі №161/16891/15-ц. Таким чином суд приходить до висновку, що предметом позову є правовідносини, які склалися між сторонами на підставі Анкети-заяви про приєднання [PERSON] до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 08.10.2007 року. При цьому факт видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на виконання умов договору від 08.10.2007 банком не підтверджений належним чином. Судом враховується, що в Анкеті-заяві відсутній номер картки, яку отримав позичальник, крім того, з розділу Анкети-заяви вбачається, що відповідачем не зазначений бажаний розмір кредитного ліміту, в той час коли позивач посилається не те, що [PERSON] отримав кредит в розмірі 1300,00 грн., також не надано доказів на підтвердження отримання кредиту у будь-якій іншій формі Також, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про надання АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] кредитних карток із зазначення строку їх дії, що ставить під обґрунтований сумнів суду щодо надання взагалі відповідачу кредитних коштів. Надані суду розрахунки суми боргу, не можуть бути прийняті судом в якості доказу отримання кредиту та користування ним, оскільки не відносяться до первинних документів. Крім того, на запит суду щодо надння первинних документів, які б підтверждували позовні вимоги позивача, останнім таких документів надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність існування кредитних зобов`язань відповідача за Договором № б/н від 08.10.2007 року. Також, оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, не підлягають стягненню з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed