Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд скасувати арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири під номером 100, що в будинку під номером 76, розташованому по вулиці Гайдара у місті Одесі, загальною площею 45,1 кв.м., накладеного та оголошеного на підставі постанови від 13.09.2012 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 35508221. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане нерухоме майно, а саме : квартиру під номером 100, що в будинку під номером 76, розташованому по вулиці Гайдара у місті Одеса, загальною площею 45,1 кв.м., яка належить [PERSON], перебуває в іпотеці банку на підставі іпотечного договору від 29.01.2008 року, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 29.01.2008 року за Р№505. Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП № 35508221 від 13.09.2012 року винесено постанову про арешт майна [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. У судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Інші учасники процесу у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані ті підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2008р. між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 13к-315/нл (надалі «Кредитний договір»), згідно якого Банк надав кредит у сумі 265 000,00 (Двісті шістдесят пять тисяч) гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 % (Шістнадцять) процентів річних, строком користування до 29.01.2023 р. В якості забезпечення виконання зобовязань по даному Кредитному договору, між [PERSON] та Банком 29.01.2008р. був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстровим номером 505, згідно якого Банку було передано в заставу квартиру під номером 100, що в будинку під номером 76, розташованому по вулиці Гайдара у м. Одеса. Зазначено квартира має загальну площу 45,1 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі ? частина квартири згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Одеською державою нотаріальною конторою 27.06.2000 року за № 1-2012, зареєстрованого Одеським МБТІ та РОН 11.09.2000 року р-р № 142 стор.150 кн.411пр., та ? частина квартири згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового комунального господарства міськвиконкому Одеської міської [PERSON] 25.02.1998 року за № 3-11581, зареєстрованого Одеським МБТІ та РОН 08.06.1998 року р-р № 142 стор.93 кн.279пр. Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП № 35508221 від 13.09.2012 р. винесено постанову про арешт майна [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Однак, представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вважає, що вищезазначена квартира підлягає звільненню з-під арешту з наступних підстав. Зазначений арешт перешкоджає банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, порушує інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, шляхом продажу іпотечного майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 ЦК України, відповідно до забезпечувального обтяження, обтяжував має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяження зобовязання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Статтею 589 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Наявність арешту на нерухомому майні,а саме: квартирі під номером 100, що в будинку під номером 76, розташованому по вулиці Гайдара у м. Одеса, загальною площею 45,1 кв.м., що знаходиться в іпотеці у [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», перешкоджає реалізації цього іпотечного майна, з метою погашення заборгованості по кредитному договору № 13к-315/нл від 29.01.2008 року, що призводить до порушення прав [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» довів суду ті обставини, на які від посилається як на підставу позовних вимог. Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом скасування арешту та заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру під номером 100, що в будинку під номером 76, розташованому по вулиці Гайдара у м. Одеса, загальною площею 45,1 кв.м., накладеного та оголошеного на підставі постанови від 13.09.2012 року Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 35508221.

Outcome: approved