Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Банк звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23438,20 грн. за кредитним договором б/н від 19.11.2007 року зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 23438,20 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 23438,20 грн., яку просить стягнути, а також понесені судові витрати в сумі 1 600,00 грн. Від представника позивача - ПАТ КБ «Приавтбанк» надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, клопотання та заяви відсутні. Від відповідачки по справі [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог заперечує, просить суд застосувати строки позовної давності. Від представника відповідачки по справі [PERSON] адвоката Яцуренко О.А. надійшло клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки порушення зобов'язання відбулося у 2007 році, а з позовом банк звернувся до суду лише у 2017 році. Також адвокатом були надані копії свідоцтв про народження неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні відповідачки. Справу просить слухати у його відсутність. Заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць. Строк дії платіжного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти. Згідно зі змістом заяви [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що ця підписана нею заява разом Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між нею та банком договір. Протягом дії кредитного договору позивачем було збільшено відповідачу суму кредитного ліміту до 3500 грн., що відповідає пункту 3.2 Умов і правил надання банківських послуг, згідно з яким клієнт надав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Пунктом 5.3 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) визначено в Пам'ятці клієнта, яка також є невід'ємною частиною договору. Умовами кредитного договору передбачено, що погашення кредиту відбувається щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за кредитом. З мінімального щомісячного платежу 3 % спрямовується на погашення кредиту. Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. За положеннями п 5.4 Правил користування платіжною карткою, строк погашення по кредиту в повному обсязі визначено не пізніше останнього дня місяця вказаного на платіжній картці ( поле MONTH). Відповідач не визнала позов, пояснюючи, що банком було порушено строк позовної давності. Інших заперечень з приводу обставин, вказаних у позовній заяві, або доказів на спростування цих обставин ані відповідачка ані її представник суду не надали. Із заяви [PERSON] вбачається, що 08.01.2008 їй була видана картка за № [NUMBER] ( а.с. 9). Копія заяви від 19.12.2007 року, підписаної [PERSON], банком була долучена до матеріалів справи разом з підписаною відповідачем заявою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» ( а.с. 9-15). З виписки по картрахунку вбачається, що 10.01.2008 року позичальником було знято 309,00 грн. кредитного ліміту, та через 30 днів почалось нарахування відсотків за користування цими коштами та одночасно щомісячне списання мінімального платежу, надалі проходить періодичне користування відповідачем наданою карткою. ( а.с. 6). З січня 2011 року відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 3500,00 грн.. (зв. а.с. 6). Згідно з тією ж випискою по картрахунку, з відповідачка починає активно користуватись кредитною карткою, знімаючи з рахунку кошти та здійснюючи платежі, а також поповнюючи картрахунок З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що протягом дії кредитного договору позичальник нерегулярно здійснювала щомісячні платежі, а з жовтня 2014 року взагалі перестала здійснювати платежі. Останній платіж здійснено 24.09.2014 року в розмірі 250,00 гривень. Заперечуючи проти позову, сторона відповідача вказувала на те, що строк позовної давності слід обраховувати з дня порушення зобов'язання, а саме з 2007 року. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Дійсно, з виписки про рух коштів за карткою відповідача вбачається, що останній платіж вона здійснила24.09.2014 року, але подальші її зобов'язання за договором не припинились та існували. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, згідно з якою до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредиту за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсягу зі спливом останнього дня місяця дії картки. Отже, в межі строку позовної давності, який розпочався з 01.10.2014р., входить період з 01.10.2014р. та по 01.10.2017р. Оскільки з позовом до суду позивач звернувся 18.05.2017., перервавши строк позовної давності, то в межі позовної давності за вимогами про повернення кредиту та стягнення нарахованих відсотків вкладається період з 01.10.2017р. по день нарахування заборгованості банком. В такому разі тіло кредиту підлягає поверненню в повному обсягу у сумі 3281,19 грн. З загальної суми відсотків станом на 30.04.2017 року слід відрахувати нараховану суму відсотків станом до жовтня 2014 року, тому до стягнення визначена сума: 18802,81 грн. - 168,57 грн., що дорівнює 18634,24 грн. У зв'язку із зменшенням суми заборгованості підлягає перерахунку визначена банком сума штрафу: (1725,72 + 27803,78) х 5 : 100 = 1095,77 грн. А всього штрафи разом з фіксованою частиною становлять: 1095,77 + 250 = 1345,77 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, яка підлягає стягненню з неї на користь банку в межах позовної давності, становить: 3281,19 грн. + 18634,24 грн. + 1345,77 грн. = 23261,20 грн. За подання позову банком сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. за позовні вимоги на суму 23438,20 грн., що являється мінімальним розміром судового збору за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою, а тому компенсації за рахунок відповідача підлягає сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial