Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

В березні 2021 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення з-під арешту нерухомого майна, посилаючись на те, що 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11087720000, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 25 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі не пізніше 04.12.2021 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Іпотечний договір від 04.12.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфименко М.Д. за реєстровим №5900. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким на користь останнього відбулося відступлення права вимоги, в тому числі, за кредитним договором №11087720000 від 04.12.2006 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 15.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір про відступлення прав вимоги №2083/К, відповідно до умов якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк», а також набуло статус Іпотекодержателя майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань. Отже, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» отримало право грошової вимоги щодо [PERSON] за кредитним договором №11087720000 від 04.12.2006 року на загальну суму заборгованості в розмірі 1098872,33 грн. (залишком боргу), та набуло статусу Іпотекодержателя щодо майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, а саме, кв. [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності. Відтак, на сьогоднішній день ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» виступає іпотекодержателем зазначеного нерухомого майна. Заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11087720000 від 04.12.2006 року не погашена та складає 1 098 872,33 грн. З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» стало відомо, що на предмет іпотеки - кв. [ADDRESS] , накладено арешти постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВРП №44113358 від 21.07.2014 року та постановою про арешт майна боржника ВП №55844551 від 22.02.2018 року, виданих Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Наявність зазначеного запису про арешт майна, яке виступає предметом іпотеки, порушує майнові права та інтереси ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» як іпотекодержателя. З огляду на зазначене, позивач просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON] , а саме, квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 15074761, накладеного Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчим провадженням ВП №55844551 від 22.02.2018 року (реєстраційний номер обтяження 24961602), ВП №44113358 від 21.07.2014 року (реєстраційний номер обтяження 8121002), та стягнути з відповідачів на свою користь судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, від представника [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу в його відсутність, залишив вирішення справи на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її присутності, позов визнає у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань по справі не надав. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.80 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Статтями 546 та 575 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Окремим видом застави є іпотека. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернено стягнення на заставлене майно, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інша особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їх, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Подібний висновок виклала Велика палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16 (провадження №14-431цс19). Також, у цій постанові Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11087720000, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 25 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі, але в будь - якому випадку не пізніше 04.12.2021 року. (а.с. 5-9) З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 14-16) Іпотечний договір від 04.12.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфименко М.Д. за реєстровим №5900. (а.с. 22 зворот) 15.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір про відступлення прав вимоги №2083/К, відповідно до умов якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк», а також набуло статус Іпотекодержателя майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань. (а.с. 17-18) Згідно виписки з додатку №1 до договору купівлі-продажу права вимоги №2083/К від 15.11.2019 року до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11087720000 від 04.12.2006 року та іпотечним договором від 04.12.2006 року з додатками, додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнення до вказаного договору, тощо. (а.с. 19) Отже, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» отримало право грошової вимоги щодо [PERSON] за кредитним договором №11087720000 від 04.12.2006 року, та набуло статусу Іпотекодержателя щодо майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, а саме, кв. [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.02.2021 року за №244564326 наявні арешти на кв. [ADDRESS] та належить [PERSON] , накладені постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВРП №44113358 від 21.07.2014 року та про арешт майна боржника ВП №55844551 від 22.02.2018 року, виданих Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). (а.с. 20-22) Згідно постанови головного державного виконавця Парапір А.Д. а.с. 23 від 21.07.2014 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2014 року у справі №500/4401/14-ц, стягувач [PERSON] (а.с. 23) Як вбачається з постанови головного державного виконавця Парапір А.Д. а.с. 24 від 22.02.2018 року ВП 55844551 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року у справі №500/3855/17, стягувач [PERSON] . На момент накладення арештів в 2014 році та 2018 році на квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі ухвал Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області вона вже перебувала в іпотеці у АКІБ «УкрСиббанк». Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №338/1118/16-ц. Забороною відчуження нерухомого майна, на користь особи, що не є іпотекодержателем, порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому, відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Такий правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №910/4772/17 від 31.10.2018 року у справі №923/1105/17, від 19.06.2019 року у справі №825/1764/16 від 17.10.2019 року у справі №822/1426/16, від 30.06.2021 року у справі №337/800/19. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову та скасування накладеного на підставі ухвал суду арешту на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] належну на праві власності [PERSON] . У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням №3103 від 19.02.2021 року (а.с.1) в рівних частинах з кожного, а саме, по 757 грн.

Outcome: approved