Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Чернівецького районного суду Вінницької області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.11.2007 між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 15.11.2020 становить 13016,68 грн., а саме: 10297,10 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2719,58 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13016,68 грн. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.01.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 01.03.2021 року дану позовну заяву залишено без руху з причини розбіжностей в прізвищі відповідача, а саме: позивачем згідно позовної заяви визначено « [PERSON] , [INFO] », до матеріалів справи додано: копію заяви б/н від 26.11.2007 року [PERSON] , [INFO] , та копію паспорта громадянина України, виданого 20 жовтня 2009 року Ямпільським РВ ГУМВС України у Вінницькій області [PERSON] , [INFO] . 15.03.2021 представником позивача [PERSON] , подано заяву про усунення недоліків позовної заяви (Вх.3634/21-Вх.) та клопотанням про витребування доказів (Вх.№635/21-Вх.), а саме, про витребування від Чернівецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію зміни прізвища відповідача на момент здійснення договірних відносин між сторонами. Ухвалами Чернівецького районного суду Вінницької області від 16.03.2021, 31.03.2021 та 13.04.2021 із Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) витребувано докази у відповідності до клопотання позивача про витребування доказів. На виконання вимог ухвал суду Могилів-Подільським ДРАЦ долучено до матеріалів справи витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, відповідно до яких: [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу 10.10.2000 набула прізвище « [PERSON] »; 04.09.2009 [PERSON] розірвала шлюб; 17.09.2009 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб, після якого набула прізвище « [PERSON] ». Тобто на момент виникнення договірних відносин між сторонами у 2007 році прізвище відповідача було « [PERSON] », а на момент звернення позивача з даним цивільним позовом до суду має прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 22.04.2021 вирішено розгляд справи за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості провести заочно. Представник позивача в судові засідання не з`явився, клопотав провести розгляд справи у його відсутність та зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином поінформована про місце, час та дату розгляду даної цивільної справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до судового засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно до умов договору, відповідач 07.12.2007 року отримала кредитну картку «Універсальна» та кредитні кошти у гривнях на умовах «30 днів пільгового періоду». У заяві зазначено, що відповідач ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, 07.12.2007 року [PERSON]. підписано довідку про умови кредитування, в якій зазначено порядок повернення кредиту щомісяця до 25 числа поточного місяця, а також визначено базову відсоткову ставку за користування кредитом, яка начисляється на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році і становить 3 відсотки. А відтак, [PERSON] підписала анкету-заяву, довідку про умови кредитування, ідентифікувалась у банку, ознайомився з Умовами та Правилами надання батьківських послуг в «ПриватБанку» та їй було відкрито картковий рахунок. З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору, банком надано відповідачу кредитні картки, що підтверджується довідкою про видані картки. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15.11.2020 становить 13016,68 грн. з яких: 10297,10 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2719,58 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З матеріалів справи вбачаться, що на виконання умов заяви, позивачем перераховано відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому картковому рахунку позичальника та довідкою про зміну умов кредитування. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в сумі 10297,10 грн. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Враховуючи те, що заява про отримання кредиту та довідка про умови кредитування підписана [PERSON]. , які визначають порядок повернення кредиту щомісяця до 25 числа поточного місяця та базову відсоткову ставку за користування кредитом, яка начисляється на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році і становить 3 відсотки, відтак, суд дійшов висновку, що правомірність нарахування банком відсотків за користування кредитом в розмірі 2719,58грн. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задоволити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на відповідача.

Outcome: approved