Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

В березні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка посилалася на те, що 27 жовтня 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1307. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Проживають окремо та не ведуть спільне господарство з жовтня 2011 року. Примирення між ними та збереження шлюбу неможливе. Після припинення сумісного життя дитина залишилася проживати з позивачкою. Вказує на те, що дитині необхідне повноцінне харчування та одяг, витрати на навчання. Домовленості щодо утримання їхньої сумісної дитини між ними не досягнуто, грошові кошти відповідач не надає. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви від 23.04.2015 року просила справу слухати у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно судового доручення його було допитано в якості відповідача та надано ним письмове пояснення про те, що він не заперечує проти позовних вимог. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між сторонами 27 жовтня 2007 року був зареєстрований шлюб Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1307 (а.с.4). В шлюбі народилася донька: [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, від сім'ї проживає окремо. Донька потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Також, судом встановлено, що сторони з жовтня 2011 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спори щодо місця проживання доньки та розділу майна відсутні. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення, суд враховує те, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь у розмірі 243 грн. 60 коп. Приймаючи до уваги прохання позивачки, її матеріальне становище, те, що донька проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні, і те, що відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved