Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-грунтовувала його тим, що сторони уклали договір про участь у фонді фінансування будівництва, за яким позивач зобовязалась сплатити ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» грошові кошти в розмірі 342090 гривень, а відповідач зобовязався до квітня 2013 року ввести в експлуатацію багатоквартирний будинок по вул. Головатого, 76 в м. Борисполі та передати [PERSON] однокімнатну квартиру №6 і правовстановлюючі документи на неї. У виконання цього договору позивач сплатила ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» грошові кошти в розмірі 100800 гривень. Однак відповідач не виконує покладене на нього зобовязання. Тому [PERSON] просить суд розірвати договір про участь у фінансу-ванні будівництва та стягнути з ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» сплачені нею грошові кошти в розмірі 100800 гривень, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3024 гривень та суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 25099 гривень. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подав заяву про уточнення вимог предявленого позову: просить розірвати договір про участь у фінансу-ванні будівництва №Л-1/6/4 від 20 жовтня 2011 року та стягнути з ТОВ «ФК «Житло-інвест-Гарант» грошові кошти в розмірі 128923 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача не зявився у судове засідання. Вручити йому судову по-вістку виявилось неможливим у звязку з відсутністю ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» за зареєстрованим місцезнаходженням. Згідно з абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України судова повіст-ка вважається врученою йому належним чином. На підставі ч.1 ст.224 цього Кодексу суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 жовтня 2011 року сторони уклали договір про участь у фонді фінансування будівництва №Л-1/6/4, за яким позивач зобовязалась сплатити ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» грошові кошти в розмірі 342090 гривень, а відповідач зобовязався до квітня 2013 року ввести в експлуатацію багатоквартирний будинок по вул. Головатого, 76 в м. Борисполі та передати [PERSON] однокімнатну квартиру №6 і право-встановлюючі документи на неї. У виконання цього договору позивач сплатила ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» гро-шові кошти в розмірі 100800 гривень (12600 + 44100 + 44100). Ця обставина підтверд-жується копіями квитанцій (а.с.19-21). Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істот-ним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляє-ться того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України відповідач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог заперечень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» ввів в експлуатацію багатоквартирний будинок по вул. Головатого, 76 в м. Борисполі та передав позивачу однокімнатну квартиру №6 і правовстановлюючі документи на неї. У такий спосіб [PERSON] позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на ці обставини суд вважає допустимим розірвати договір про участь у фон-ді фінансування будівництва №Л-1/6/4 від 20 жовтня 2011 року. Як вбачається з ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка зберегла у себе грошові кошти за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому ці грошові кошти. Особа зобовязана повернути грошові кошти і тоді, коли підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала. Встановлено, що у звязку з розірванням договору відпала підстава для утримання відповідачем грошових коштів, отриманих ним від [PERSON] Тому у ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» виникло зобовязання повернути позивачу ці грошові кошти. Суд вважає, що з метою повного відновлення порушеного права належить стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 100800 гривень. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошо-вого зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або зако-ном. Встановлено, що до розірвання договору у ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» не ви-никло зобовязання по поверненню отриманих ним грошових коштів. Прострочення вико-нання цього зобовязання не допущено. З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляції за весь час прострочення відсутні. Крім того, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1008 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений. З огляду на ці обставини суд вважає, що з ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» на ко-ристь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1008 гри-вень.

Outcome: partial