Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 26.04.2010 р. [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна», яка 04.02.2014 р. була переоформлена на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5700 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отримавши гроші [PERSON] взяті на себе обов'язки по кредитному договору у повній мірі не виконав, не забезпечив повернення одержаного кредиту та не сплатив відсотки. Станом на 06.05.2018 р. за ним рахується заборгованість у сумі 116344.53 грв., яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 6380 грв., заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 105722.52 грв. та заборгованості за пенею та комісією у сумі 4242.01 грв. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надіслав заяву в якій просив розглядати справу в його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2010 р. року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, і зобов'язався сплачувати за користування ним по 2.5 % в місяць. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 15.02.2014 р. було збільшено кредитний ліміт на 5700 грв. Взяті на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідач не виконав. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 06.05.2018 р. за ним рахується заборгованість у сумі 116344.53 грв., яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 6380 грв., заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 105722.52 грв. та заборгованості за пенею та комісією у сумі 4242.01 грв. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 612 ч. 1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 116344.53 грв. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з нього також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 1762 грв. Тому,

Outcome: approved