Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

В апеляційних скаргах ПАТ КБ «Приватбанк» просить змінити в частині розміру стягнутої пені, а [PERSON] просить скасувати рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 17 грудня 2015 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Поручитель [PERSON] рішення не оскаржив. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначення розміру пені в доларах, із зазначенням суми пені в гривні, виходячи з наступного. Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору від 22.08.2008. [PERSON] для придбання автомобіля отримав кредитні кошти у розмірі 26 900,81 доларів США зі сплатою відсотків за користування ними у розмірі 17,04% на рік з кінцевим терміном повернення 21.08.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в заставу було передано автомобіль Mercedes-Benz E320, 2000 року випуску. Зобов'язання [PERSON] забезпечені порукою згідно договору поруки від 22.08.2008 року з [PERSON]. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого заборгованість станом на 13.08.2012 року складає 43 920,36 доларів США, що становить 351 055,47 грн., яка складається з: 20 147,60 доларів США - заборгованість за кредитом, 6 927,89 доларів США - заборгованість по процентам, 1 645,07 доларів США - заборгованість по комісії, 13 078,57 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, 31,28 - штраф (фіксована частина), 2089,96 доларів США - штраф (процентна складова). Згідно Акту прийомки автомобіля від 09.12.2009 року автомобіль Mercedes-Benz було передано [PERSON] Банку та реалізовано за 108 000 грн., кошти направлені на погашення заборгованості. На підставі правил ст. 526, 1054 ЦК України суд 1-ї інстанції зробив вірний висновок про необхідність стягнення заборгованості. В той же час, враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦКУ щодо наданого суду права зменшувати розмір неустойки за наявності істотних обставин, райсуд, зважаючи на значний розмір нарахованої Банком пені- 13 078,57 доларів США,- обгрунтовано зменшив його до 5 000 доларів США, однак залишив без уваги необхідність стягнення суми пені у національній валюті. А тому в даній частині рішення повинне бути змінено з переведенням вказаної суми у гривневий еквівалент на час ухвалення рішення райсудом і до стягнення підлягає сума 117 550гр. грн.. ( за курсом 1долл.США = 23 грн.51 коп.) Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України, враховуючи заявлені ПАТ КБ «Приватбанк» вимоги і до поручителя, райсуд правильно вважав дані вимоги такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з [PERSON] як поручителя солідарно з боржником суми кредитної заборгованості. Провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» судом закрито і в цій частині рішення не оскаржується. Доводи апеляційної скарги Банку про те, що положення ч.3 ст. 551 ЦК України не підлягали застосуванню, оскільки не можна вважати, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, не може бути прийнято до уваги, оскільки положення ч.3 ст. 551 ЦК України щодо «значного» перевищення розміру збитків» є оціночним і може конкретизуватися судом, а в даному випадку термін *значність* можливо застосувати до розміру пені, яка складає значну суму - 5 000 долл. або грн.. по відношенню до суми тіла кредиту з врахуванням виплачених відповідачем сум, в тому числі, продажу його автомобілю. Твердження у скарзі відповідача [PERSON] про відсутність доказів отримання ним кредитних коштів, відсутність заборгованості, підвищення Банком в односторонньому порядку відсоткової ставки є безпідставними, спростовуються доказовими матеріалами справи, на які суд посилався у рішенні. Доводи про невірний розрахунок суми заборгованості є голослівними, оскільки розрахунок належними доказами не спростовано, клопотання про призначення для цього відповідної експертизи у суді 1-ї інстанції не заявлялось, не дивлячись на тривалий час розгляду справи. Разом з тим, звертається увага на протиріччя, допущені відповідачем: з одного боку, він стверджує, що не отримував кредитні кошти, а з іншого, спорить із правильністю суми заборгованості в розрахунку Банку. Посилання [PERSON] на незаконність рішення в частині стягнення суми з поручителя з підстав, що договір поруки припинив свою дію, - не може прийматись до уваги, оскільки таке стягнення не порушує права апелянта, а, навпаки, сприяє погашенню кредитної заборгованості та, крім того, сам поручитель з таким рішенням погодився. Питання строку позовної давності райсудом перевірялось та зроблений обґрунтований висновок про відсутність підстав вважати такий строк пропущеним. З огляду на наведене - рішення вцілому відповідає вимогам матеріального та процесуального законів. Враховуючи, що рішення повинне бути змінене в частині грошової одиниці суми пені, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial