Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, яким просила визнати недійсним договір застави (іпотеки) №04/І-686 від 07 вересня 2007 року, укладений між нею та АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», зняти заборону на відчуження майнових прав на двокімнатну квартиру на 1-му поверсі загальною площею 90,01 кв.м., будівельна адреса якої: [ADDRESS] та виключити із Державного реєстру прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна всі реєстраційні записи та відомості, які були внесені на підставі договору застави (іпотеки) №04/І-686 від 07 вересня 2007 року, визнати недійсним договір застави (іпотеки) №04/1-687 від 07 вересня 2007 року, укладений між нею та АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», зняти заборону на відчуження майнових прав на двокімнатну квартиру на 8-му поверсі загальною площею 73,91 кв.м., будівельна адреса якої: [ADDRESS] в секції ! та виключити із Державного реєстру прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в реєстраційні записи та відомості, які були внесені на підставі договору застави (іпотеки) №04/І-687 від 07 вересня 2007 року. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 04 липня 2007 року між нею та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №384/065/07-ПІ, відповідно до умов якого розмір кредиту становить 297000 доларів США. На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором сторони уклали договір застави (іпотеки) №04/1-687 від 07 вересня 2007 року, згідно з умовами якого заставодавець передає в заставу (іпотеку): майнові права на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру на 8-му поверсі загальною площею 73,91 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS] в секції !. Крім цього, між позивачем та відповідачем на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір застави (іпотеки) №04/1-686 від 07 вересня2007 року, відповідно до умов якого заставодавець передає в заставу (іпотеку) заставодержателю: майнові права на двокімнатну квартиру на 1-му поверсі загальною площею 90,01 кв.м., адреса: [ADDRESS]. Позивач вважає, що іпотечні договори були укладені із порушенням вимог ст.5 Закону України «Про іпотеку» в редакції на час укладення даного договору, де майнове право на обєкт незавершеного будівництва не було віднесено до предмета іпотеки. У звязку з цим, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 липня 2007 року між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №384/065/07-ПІ, згідно умов якого кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с.21-24). Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами в межах максимального ліміту, який на дату укладення цього договору встановлюється в розмірі 297000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,00% процентів річних, а також комісій, в розмірі та в порядку, визначених цим договором. На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором сторони уклали договір застави (іпотеки) №04/1-687 від 07 вересня 2007 року, згідно з умовами якого заставодавець передає в заставу (іпотеку) заставодержателю майнові права або майно заставодавця, які відповідно до цього договору визначені, як предмет застави (іпотеки), а саме: майнові права [PERSON], як кредитора в зобовязанні за договором №31/01/07-01 від 31 січня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» житлового будинку, будівельна адреса: Київська область, м. Бориспіль, вул. Маяковського, буд.46, щодо будівництва двокімнатної квартири на 8-му поверсі загальною площею 73,91 кв.м.; майнові права позивача як кредитора щодо вимоги передачі двокімнатної квартири на 8-му поверсі загальною площею 73,91 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS] в секції ! згідно договору №15/03/07-1 про уступку майнових прав на нерухомість від 17 березня 2007 року; майнові права, як кредитора щодо передачі двокімнатної квартири на 8-му поверсі загальною площею 73,91 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS] в секції ! згідно договору №1-2006 про організацію спорудження обєкту будівництва від 23 червня 2006 року; після завершення будівництва двокімнатної квартири на 8-му поверсі загальною площею 73,91 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS] в секції ! та отримання його позивачем у власність предметом іпотеки стає двокімнатна квартира на 8-му поверсі загальною площею 73,91 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS] в секції ! (а.с.5-12). Крім цього, між [PERSON]В, та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором було укладено договір застави (іпотеки) №04/1-686 від 07 вересня 2007 року, відповідно до умов якого заставодавець передає в заставу (іпотеку) заставодержателю: майнові права або майно заставодавця, які відповідно до цього договору визначені, як предмет застави (іпотеки), а саме: майнові права [PERSON], як кредитора в зобовязанні за договором №15/03/07-01 від 15 березня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» житлового будинку, будівельна адреса: Київська область, м. Бориспіль, вул. Маяковського, буд.46, щодо будівництва двокімнатної квартири на 1-му поверсі загальною площею 90,01 кв.м., квартира №5, секції № 1; майнові права позивача як кредитора щодо вимоги передачі двокімнатної квартири на 1-му поверсі загальною площею 90,01 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS], секції №1 згідно договору №15/03/07-1 про уступку майнових прав на нерухомість від 15 березня 2007 року; майнові права, як кредитора щодо передачі двокімнатної квартири на 1-му поверсі загальною площею 90,01 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS], секції №1 згідно договору №1-2006 про організацію спорудження обєкту будівництва від 23 червня 2006 року; після завершення будівництва двокімнатної квартири на 1-му поверсі загальною площею 90,01 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS], секції №1 та отримання його позивачем у власність предметом іпотеки стає двокімнатна квартира на 1-му поверсі загальною площею 90,01 кв.м., будівельна адреса: [ADDRESS] в секції ! (а.с.13-20). Згідно з ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до положення ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. За змістом ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі №6-2994цс15 від 20 квітня 2016 року, майнові права на обєкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року №800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку». У справі, яка переглядається, спірні договори іпотеки майнових прав на не закінчені будівництвом квартири укладено 1, 2 та 16 липня 2008 року, тобто до визначення майнових прав на обєкти незавершеного будівництва предметом іпотеки. Отже, ці договори укладено з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час їх укладення), тому вони підлягають визнанню частково недійсними. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. У справі, яка переглядається, за змістом договору купівлі-продажу майнових прав позивачка отримала лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Отже, підстав для визнання за нею майнових прав на обєкт інвестування згідно статей 331, 392 ЦК України немає (а.с.25-35). Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Враховуючи вищевикладене, договори застави (іпотеки) №04/1-687 від 07 вересня 2007 року та №04/1-686 від 07 вересня 2007 року, укладені між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», із порушенням вимог ст.5 Закону України «Про іпотеку» в редакції на час укладення даного договору. Оскільки на час укладення спірних іпотечних договорів майнове право на обєкт незавершеного будівництва не було віднесене до предмета іпотеки. За правилами ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з положенням ч.1 та п.2 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі , визнання правочину недійсним. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №9 від 09 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 22 березня 2017 року (а.с.5) вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2560 гривень. предявлений нею позов задоволений. З огляду на це, з АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2560 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved