Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно . В позові позивач вказав , що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,3177 га , що знаходиться на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю . За життя баба склала заповіт та вказану земельну ділянку заповідала позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , однак в нотаріальному порядку земельну ділянку успадкувати неможливо ,оскільки втрачений правовстановлюючий документ .Іншим шляхом спадщину оформити не можливо. Тому прохає суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування . У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просить задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував , просить ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа до суду не з`явилася ,подала заяву заслухати справу у її відсутність , проти позову не заперечувала , просить ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Козіївською сільською радою від 30.07.2012 року. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 786343 , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,3177 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю зареєстровано в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю громадян за № 110 від 10.06.2003 р. Земельна ділянка складається з ріллі площею 3,2196 га та сіножатих площею 0,0981 га. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.01.2020 року , [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3, 2196 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, а саме рілля, кадастровий номер : 6323583200:04:000:1359 , площею 0,0981 га , та сіножаті, кадастровий номер: 6323583200:02:000:01399 , площею 3,2196 га . Заповітом , посвідченим секретарем Козіївської сільської ради від 27.07.2006 р., [PERSON] заповідала на випадок смерті вище вказану земельну ділянку онуку [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю , позивач не успадкував в зв`язку з його втратою. Оголошення в газеті « Промінь» №9 від 27.02.2020 року підтверджує , що Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 786343 виданий на ім`я [PERSON] вважати недійсним. Позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , де заведена спадкова справа №2/2013 р. після померлої [PERSON] Постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 30.01.2020 р. , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з тим , що відсутній правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Таким чином спадкування майна [PERSON] здійснюється по заповіту. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не має. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав достатньо суду доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved