Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 45 684,18 грн., посилаючись на те, що 25.09.2013 відповідач отримала кредит у розмірі 14 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 3.3. Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала тим, що не надала своєчасно банку грошові кошти за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого у неї станом на 16.09.2019 виникла заборгованість у сумі 45 684,18 грн., в тому числі: 15 028,66 грн. - тіло кредиту; 10 284,52 грн. - прострочене тіло кредиту; 17 319,37 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 400,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 2 151,63 грн. - штраф (процентна складова); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 45 684,18 грн. та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 1 921,00 грн. Представник позивача Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, повідомивши суд про розгляд справи за його відсутності та те, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.3,37). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на те, що дійсно в 2013 році уклала кредитний договір з банком, на погашення якого щомісячно вносила кошти у сумі, яку назвали їй у банку, а саме 600 грн. Кредит вважала повернутим, але як потім з`ясувалось, всі сплачені нею кошти банк направляв на погашення лише процентів. В січні 2019 року банк запропонував їй сплатити 4 500 грн. за умови списання частини боргу. Вона взяла в борг гроші, сплатила 4 500 грн., але списання кредиту або його частини не відбулося. Банк їй видав одну кредитну картку зі строком дії до 05.2020. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договору приєднання встановлюються стороною, яка надає послугу. За змістом умови договору приєднання мають бути зрозумілими споживачу і доведені до його відома. Банк має підтвердити, що на час укладення кредитного договору діяли саме ті умови договору приєднання, з якими споживач був ознайомлений. Із матеріалів справи видно, що 25.09.2013 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, де зазначено, що вона ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, Тарифами Приватбанку, які розміщені на банківському сайті http://privatbank/ua/terms/pages/70/, та погодилась з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком кредитний договір (а.с.10). У витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, зокрема пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, в тому числі пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання) та інші умови. Суд вважає, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з тим витягом з Тарифів та тим витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які долучені до позову на підтвердження позовних вимог, ознайомилася і погодилася відповідач [PERSON] , підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили саме такі умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів) у разі порушення строків платежів. Роздруківку із сайту позивача витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватибанку, суд вважає неналежним доказом, оскільки в ній відображено волевиявлення однієї сторони - банку, яка має право вносити зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що у правовідносини, що виникли між сторонами, правила ч. 1 ст. 634 ЦК України не підлягають застосуванню, оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua), які неодноразово змінювалися з дня укладення кредитного договору і до часу звернення до суду з позовом (з 25.09.2013 до 18.09.2019), дає підстави для висновку, що кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку у будь-якій редакції. За таких обставин, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена на час укладання кредитного договору. Крім того, надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не можна вважати складовою кредитного договору, укладеного між сторонами 25.09.2013 шляхом підписання анкети-заяви. Також, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» в редакції в редакції від 02.12.2012, що діяла на час виникнення правовідносин між сторонами (далі - Закон № 1023-ХІІ), договір про надання споживчого кредиту укладається кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Суд вважає, що між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом якого є споживчий кредит. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Оскільки споживач не був належним чином проінформований про умови та правила кредитування за кредитним договором, укладеним у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, сам документ Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку є значним за обсягом, стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує значного часу і відповідної фахової підготовки для його розуміння в рамках конкретного виду кредитного договору, тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII, які стосуються повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження їх із споживачем. Укладений між сторонами кредитний договір від 25.09.2013 у вигляді заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту. Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Враховуючи те, що відповідачем фактично кредитні кошти отримані та використані, в добровільному порядку банку не повернуті, банк пред`явив вимогу до відповідача про повернення коштів, то є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 15 028,66 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 15 028,66 грн., що складає 32,90 % від позовних вимог, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку складає 632,00 грн. (1 921,00 грн. х 32,90 % = 632,00 грн.).

Outcome: partial