Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми заборгованості та інфляційні втрати у сумі 69949,19 грн., посилаючись на те, що відповідно до рішення суду з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, стягнуто заборгованість за кредитним договором, а тому відповідач повинен сплатити позивачу, відповідно до ст. 625 ЦК України, суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.201 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів №281АІ20130919001, за яким останній отримав кредит у розмірі 244800,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Постановою Житомирського апеляційного суду від 26.02.2019 року по справі №295/5446/17 з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто 345744,72 грн. заборгованості за кредитним договором. 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному актів, а саме з 15.10.2019 року. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. \~Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має грошове зобов`язання перед позивачем, який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», в розмірі 345744,72 грн., що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3% річних у розмірі 22733,85 грн. та інфляційні втрати у розмірі 42215,34 грн., а всього в сумі 64949,19 грн., за період з дати ухвалення рішення суду 26.02.2019 року по дату подання позову до суду 06.05.2021 року, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved