Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся у суд із позовом до Васищевської селищної ради Харківського району Харківської області, за участю третіх осіб - Садівничого товариства «Студенок» (далі - СТ «Студенок»), Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, про визнання права власності на земельну ділянку. На обґрунтування вимог позивач вказав, що [INFO] року померла його дружина [PERSON]. За життя померлій була передана безкоштовно в приватну власність земельна ділянка площею 0,053 га для садівництва з видачею державного акту на право приватної власності на землю на підставі рішення Виконавчого комітету Васищевської селищної ради Харківського району Харківської області від 11 вересня 2001 року № 252. Межі даної земельної ділянки були встановлені на місцевості, однак отримати державний акт на право приватної власності на землю дружина не встигла отримати. Він звернувся в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. У видачі Свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив визнати право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,053 га, розташовану в Садівничому товаристві «Студенок» по [ADDRESS] в с. Васищево-1 Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, та визнати право на одержання свідоцтва про право власності на дане нерухоме майно. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що [PERSON] за життя набула право на земельну ділянку, щодо якої була складена технічна характеристика та встановлені на місцевості межі. Відповідач, перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали. СТ «Студенок» в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав позов недоведеним. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 214 ЦПК України). Вказані вимоги залишились поза увагою суду першої інстанції. Матеріали справи свідчать, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є чоловік померлої - позивач [PERSON] Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, - один місяць з дня набрання рішенням законної сили. За життя померла не встигла юридично оформити частину спадкового майна, яке складалось із земельної ділянки [NUMBER] площею 0,053 га, розташованої в Садівничому товаристві «Студенок» по [ADDRESS] в с. Васищево-1 Харківського району Харківської області. У видачі Свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу, що підтверджують факт наявності спадкового майна. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Васищевської селищної ради Харківського району Харківської області від 11 вересня 2001 року № 252 [PERSON] була передана безкоштовно в приватну власність земельна ділянка площею 0,053 га для садівництва з видачею державного акту на право приватної власності на землю. Межі даної земельної ділянки встановлені на місцевості (а. с. 10, 106). Позивач має намір оформити право власності на вказану земельну ділянку, однак позбавлений можливості оформити спадщину в іншій спосіб, Як роз'яснено в пунктах 23, 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справа про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо відповідно до спадкового договору набувач зобов'язаний був вчинити певні дії після смерті відчужувача, то уразі смерті набувача обов'язок вчинити ці дії переходить до його спадкоємців. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації (стаття 1299 ЦК України). Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, підстав для відмови в задоволенні позову в частині визнання права власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,053 га, розташовану в Садівничому товаристві «Студенок» по [ADDRESS] в с. Васищево-1 Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, у суду першої інстанції не було. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Outcome: partial