Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

В березні 2019 року позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову вказав, що відповідно до кредитного договору № 551/98 від 24.05.2018 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 15800,00 грн., зі сплатою 56 % річних за користування кредитом з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23.05.2020 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 12.12.2018 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 19292,04 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом - 15760,50 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 2840.51 грн., пені за прострочену заборгованість у розмірі 166,29 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного бору - 119,75 грн., трьох процентів річних за несвоєчасну сплату процентів 25,94 грн., витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 300 грн., витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення процентів за користування кредитом - 78,67 грн.. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» уклало з відповідачем [PERSON] договір про споживчій кредит № 551/98 від 24.05.2018 року (а.с. 10-14). Згідно умов вказаної угоди відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15800,00 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку позивача, судом встановлено, відповідач зобов`язання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 12.12.2018 року утворилася заборгованість, яка складається з із простроченої заборгованості за кредитом - 15760,50 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 2840.51 грн., пені за прострочену заборгованість у розмірі - 166,29 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного бору - 119,75 грн., трьох процентів річних за несвоєчасну сплату процентів - 25,94 грн., витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 300 грн., витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення процентів за користування кредитом - 78,67 грн. (а.с.7-9). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед ПАТ «Державний ощадний банк України» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved