Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з 01 травня 1993 року по 14 жовтня 2013 року перебувала із ним у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], а також на депозитний рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» вони внесли у 2010 році грошові кошти, розмір яких на час розлучення становив 24000 грн. Оскільки після розірвання шлюбу вони в добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, тому просить виділити їй 1/2 частину квартири [ADDRESS] та 12000 грн., які знаходяться на депозитному рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.22 КпШС України (в редакції 1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Розмір часток подружжя в разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнаються рівними (ст.28 КпШС України). Аналогічні положення містяться і в Сімейному кодексі України, який є чинним на час розподілу майна подружжя [PERSON]. Так, статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. В силу ст.70 ч.1 даного Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст.71 ч.1 цього ж Кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до роз»ясень, даних в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що з 01 травня 1993 року по 14 жовтня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. За час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS], вартість якої становить 108430 грн., а також 12.11.2010 року здійснили вклад на депозитний рахунок в сумі 24000 грн. Розмір частки кожного із подружжя становить 66218,5 грн. Зазначені обставини підтверджуються: рішенням Старокостянтинівського районного суду від 14 жовтня 2013 року про розірвання шлюбу між сторонами, договором купівлі - продажу квартири від 24 січня 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №140, довідкою Старокостянтинівського БТІ №45 від 25 лютого 2014 року, витягом з реєстру прав власності № 101748 від 28 лютого 2003 року, згідно якого право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Судом також встановлено, що на депозитному рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», відкритому 12 листопада 2010 року на ім'я відповідача знаходилось 24000 грн., які були зняті ним 09 грудня 2013 року, що підтверджується копією договору № SAMDN25000712881701 випискою по рахунку та довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи, що зазначені кошти були зняті [PERSON] після розірвання шлюбу із [PERSON], тому вони також входять в склад спільного майна подружжя, яке підлягає поділу. Тому суд вважає, що половина цих коштів ( 12000 грн.) підлягає стягненню із відповідача. При розподілі судових витрат, суд виходить з положень ст.88 ЦПК України і стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 662,19 грн. сплаченого нею судового збору, 650 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved