Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

В 2016 році позивач [PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради, [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсним державного акту, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 25.03.2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вона є власником квартири [ADDRESS] , будинок складається з 5 квартир. Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . При зверненні до Фастівської міської ради по питанню оформлення землекористування отримала інформацію про те, що Рішенням Фастівської міської ради від 28.03.2008 року № 444/15-ХХ1V-V відповідачу [PERSON] , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,022 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, за адресою [ADDRESS] . Рішенням міської ради від 21.07.2009 року затверджено технічну документацію на підставі якої виготовлено державний акт. Позивач вважає, що рішення і державний акт на право приватної власності підлягають скасуванню, оскільки відповідач [PERSON] таємно від інших власників квартир та землекористувачів приватизувала частину земельної ділянки, порушивши встановлений порядок та права інших власників квартир на користування земельною ділянкою, позивач, як землекористувач суміжної земельної ділянки не підписувала акт про погодження меж. В ході розгляду справи, було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, інших власників квартир, будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] , [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] та [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] на що позивачем було подано до суду позовну заяву в новій редакції в частині включення, залучених третіх осіб до списку сторін по справі. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2016 року в задоволені позову [PERSON] до Фастівської міської ради, [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсним державного акту відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2016 року залишено без змін. Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою від 02.11.2018 суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевською Л.М. прийнято справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами від 23.11.2018 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволені. Ухвалою від 17.12.2018 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Ухвалою від 28.12.2018 року продовжений строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Ухвалою від 28.12.2018 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Ухвалою від 31.01.2019 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] 12.02.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та у попередніх власників квартири правовстановлюючих документів на земельні ділянки, якими вони користуються, або користувалися. Також, позивачем та третіми особами не надано до суду правовстановлюючого документу про закріплення за багатоквартирним будинком по [ADDRESS] земельної ділянки як прибудинкової території для обслуговування даного багатоквартирного будинку на підставі вищевикладеного просила в задоволенні позову відмовити. 11.03.2019 року відповідачем [PERSON] подано доповнення до відзиву на позовну заяву в якому зазначено, що надані нею документи свідчать про відсутність у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та у попередніх власників квартири правовстановлюючих документів на земельні ділянки, відсутність рішень Фастівської міської ради щодо закріплення за житловим будинком [ADDRESS] прибудинкової території з визначенням її меж та розмірів, відсутність колективного звернення власників квартир будинку щодо надання земельної ділянки їм для обслуговування вищевказаного будинку; відсутність рішень міської ради про розроблення та затвердження проекту розподілу території багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відсутність рішень міської ради щодо розробки та затвердження землевпорядної документації на прибудинкову територію, якою було ю встановлено межі землекористування багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Отже, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та ґрунтуються лише на її припущеннях. 13.03.2019 року представником позивача подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить суд скасувати рішення Фастівської міської ради №444/15-XXI У-У від 28.03.2008 року в частині передачі у приватну власність земельну ділянку площею 0.022 га для будівництва та обслуговування житлових будинків за адресою [ADDRESS] гр. [PERSON] ; скасувати рішення №11/6-ІЛУ-У від 21/07/2009 року про затвердження технічної документації; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , який зареєстрований 03.03.10 року за реєстраційним номером 01:10:971:00263 на ім`я [PERSON] . При цьому, представник позивача мотивує вимоги тим, що на підставі договору дарування від 25.03.04 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Будинок складається з 5 квартир. Ознайомившись з технічною документацією на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , позивач виявила, що в технічній документації на житловий будинок відсутня копія рішення про надання земельної ділянки для будівництва багатоквартирного будинку. Згідно з техдокументацією житловий будинок за адресою [ADDRESS] , знаходився на балансі організації Козятинська дільниця цивільних споруд та в наступному квартири були приватизовані. На земельній ділянці крім багатоквартирного житлового будинку розташовані сараї, які пов`язані спільним фундаментом та дахом і знаходяться в користуванні кожного власника квартири, гаражі, а також спільний погреб, а також спільні комунікації до житлового будинку. Ніколи між власниками квартир не виникало спору щодо використання земельної ділянки до того моменту як квартиру [ADDRESS] придбала [PERSON] , яка не повідомивши інших співвласників будинку приватизувала частину земельної ділянки на якій розташовано багатоквартирний житловий будинок, а також господарські споруди. [PERSON] створила конфліктну ситуацію та почала перешкоджати користуватись спільним входом на земельну ділянку іншим власникам квартир. Позивачу стало відомо, що рішенням Фастівської міської ради №444/15- XXIV-V від 28.03.2008 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.022 та для будівництва та обслуговування житлових будинків за адресою [ADDRESS] (в додатку до цілення відповідач під №65). Рішенням №11/6-L1Y-Y від 21/07/2009 року затверджено технічну документацію на підставі якої виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , який зареєстрований 03.03.10 року за реєстраційним номером 01:10:971:00263 і вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер- [NUMBER] . Під час розгляду судового спору щодо незаконності рішення Фастівської міської ради та скасування державного акту [PERSON] відчужила належну їй квартиру [ADDRESS] та частину земельної ділянки по державному акту який оспорюється в судовому порядку, громадянці [PERSON] . Позивач та інші власники квартир запропонували [PERSON] укласти мирову угоду за якою буде скасовано державний акт на частину земельної ділянки, яка є фактично прибудинковою територією та спільної приватизації земельної ділянки, але [PERSON] відмовилась. Позивач вважає, що і рішення і державний акт на право приватної власності підлягають скасуванню по наступним підставам: протягом багатьох років між власниками квартир багатоквартирного будинку склався порядок користування прибудинковою територією, в тому числі встановлений порядок користування загальними об`єктами та комунікаціями. На земельній ділянці, на якій розміщено житловий будинок, розміщено спільний погреб, яким користуються всі власники квартир, а також водогін, водяний колодязь з вентилями до всіх квартир. В огорожі будинку є 2 хвіртки, якими користувались всі власники квартир, також на земельній ділянці встановлені сараї, що належать кожному з власників квартир. Між співвласниками десятиліттями був установлений порядок користування погребом, комунікаціями, загальним в`їздом, а також вільними земельними ділянками, які кожний із співвласників обгородив за домовленістю невеликим парканом. Такий загальний порядок користування земельною ділянкою був установлений багато років і не порушував прав кожного із власників квартир, які розміщені в житловому будинку. Однак після того як власником квартири [ADDRESS] стала [PERSON] ситуація змінилась. [PERSON] таємно від інших власників квартир та землекористувачів приватизувала частину земельної ділянки, порушивши встановлений порядок користування прибудинковою територією та права інших власників квартир на користування земельною ділянкою. Відповідач по справі поставила в загальну хвіртку власний замок і перешкоджає іншим співвласникам в проході через спільну хвіртку, мотивуючи тим, що це її земельна ділянка, але вільно користується земельною ділянкою на якій розташовані господарські споруди та комунікації в т.ч. спільний погріб. Такі ж дії вчиняються новим власником квартири [ADDRESS] [PERSON] . На підставі викладеного просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 25.03.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на уточнену позовну заяву, в якому зазначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) по [ADDRESS] не створено і тому земельна ділянка ОСББ у користування або у власність не передавалася, землевпорядна документація на прибудинкову територію за заявою співвласників багатоквартирного будинку у встановленому законом порядку не виготовлялася та не реєструвалася. 10.04.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача [PERSON] в якому зазначено, що судом задоволено клопотання про витребування з Фастівського МБТІ технічної документації на вищевказаний житловий будинок та встановлено, що технічна документація не містить інформації щодо надання земельної ділянки для будівництва вказаного житлового будинку. Тому у позивача є підстави вважати, що міська рада прийняла оскаржуване рішення щодо приватизації земельної ділянки без врахування меж розподілу землекористування Південно-західною залізницею, які встановлюються рішенням Кабінету Міністрів України. 15.04.2019 року відповідачем [PERSON] подано доповнення до відзиву на уточнену позовну заявув якому зазначено, що земельна ділянка по [ADDRESS] не є прибудинковою територією, а тому на неї не поширюється правовий режим землекористування. Земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок [ADDRESS] в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління будинками передана не була. Про це свідчить листи, надані Фастівською міською радою та КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» в яких зазначено, що будівля по [ADDRESS] не є комунальною власністю, на балансі Фастівської МР та на балансі КП «Фастівська ЖЕК» не перебуває, договір на обслуговування даного об`єкта з КП «Фастівська ЖЕК» не укладався. Інших документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також попередніх власників квартир цього будинку в межах земель в [ADDRESS] у відділі у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області немає 17.04.2019 року відповідачем- представником Фастівської міської ради подано відзив на позовну заяву позивача в якому зазначено, що позивачем знову не надано доказів порушення Фастівською міською радою норм матеріального права щодо незаконного прийняття Фастівською міською радою Київської області рішення №4/15-ХХХІУ-У від 28.03.2008 щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам міста, рішення №11/6ІЛУ-У від 21.07.2009 щодо затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на землі громадян міста та незаконної видачі Відповідачу державного акту на право приватної власності земельної ділянки. Так, на сесії Фастівської міської ради 28.03.2008, було прийнято рішення №4/15-ХХХІУ-У від 28.03.2008 щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам міста. Таке рішення міською радою було прийнято на підставі поданих Відповідачем та громадянами міста звернень та відповідних документів щодо передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, гаражного будівництва, ведення особистого селянського господарства, садових, дачних земельних ділянок. Приймаючи таке рішення, Фастівська міська рада діяла в межах повноважень на сесії 21.07.2009 Фастівська міська рада прийняла рішення №11/6ЬІУ-У від 21.07.2009 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю громадян міста». Таке рішення було прийнято Фастівською міською радою на підставі розглянутої технічної документації, розробленої землевпорядними організаціями, що мають відповідну ліцензію по складанню державних актів на право власності на землю громадянам на території міста Фастова. Землевпорядна організація, яка займалася виготовленням технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на законних підставах та в межах своєї компетенції, виконала всі необхідні роботи для оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку Відповідача. Відділ у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (на той час відділ земельних ресурсів у м. Фастові), який подавав міській раді на затвердження технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю, перевірив та підтвердив факт про те, що земельна ділянка Позивача не приватизована, конфліктних ситуацій щодо площі та розмірів не існує. На підставі вищевикладеного, вважають, що Фастівською міською радою зазначені рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відповідно до норм матеріального та процесуального права. 17.04.2019 року відповідачем [PERSON] подано заперечення на позовну заяву в якому зазначено, що позивач та треті особи у справі в розумінні положень ЗК України не є належними землекористувачами або власниками земельної ділянки, про що свідчать листи в яких зазначено, що згідно даних публічної кадастрової карти, до Державного земельного кадастру по вул.Шевченка,57, внесені відомості тільки щодо земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , яка була передана у власність [PERSON] на підставі рішення Фастівської міської ради №4/15-XXXIV-V від 28.03.2008 р. Земельна ділянка як прибудинкова територія біля багатоквартирного будинку по [ADDRESS] у відповідності до Земельного кодексу України також не сформована, відомості про її розмір, конфігурацію та кадастровий номер у Державному земельному кадастрі відсутні. Тому, відсутні правові підстави вважати Позивача та третіх осіб власниками або землекористувачами суміжних земельних ділянок за вказаною адресою. Відповідно до наданих власниками квартир технічних паспортів, квартири є садибними (індивідуальними) житловими будинками, які знаходяться у приватній власності власників квартир. В технічних паспортах власників квартири, як у мене, так і у [PERSON] , у [PERSON] , у [PERSON] та у [PERSON] крім планів квартир та їх характеристик, також зазначені нерухомі об`єкти, зокрема дерев`яні сараї, гаражі, цегляні сараї та погреби в рівних частинах ( по 1/5 частині у кожного). Тому, рішення Фастівської міської ради Київської області №4/15-ХХХІУ-У від 28.03.2008 р. та №11/6ЬІУ-У від 21.07.2009 р., виданий державний акт на право приватної власності земельної ділянки серії [NUMBER] , кадастровий номер: [NUMBER] є законними, безоплатне виділення Відповідачу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] відповідає процедурі та порядку, передбаченими Земельним кодексом України, земельну ділянку наділено із земель комунальної власності. Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 22.05.2019 року клопотання представника позивача [PERSON] . [PERSON] про витребування доказів задоволено. 18.06.2019 року відповідачем [PERSON] подано письмове пояснення щодо позову. 20.06.2019 року відповідачем представником Фастівської міської ради подано доповнення до відзиву на позовну заяву позивача відповідно до якого зазначено, що спірна земельна ділянка по [ADDRESS] входить в межі населеного пункту м. Фастова. Також, землі Фастівської міської ради та землі Південно-Західної залізниці не межують між собою згідно витягу з публічної кадастрової карти України. Крім того, земельна ділянка по [ADDRESS] не є прибудинковою територією, оскільки Позивачем не надана відповідна землевпорядна документація, яка б свідчила про такий правовий статус. Правовий режим спірної земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок по [ADDRESS] визначається нормами Земельного кодексу України. Ухвалою від 20.06.2019 року клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів задоволено. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , представник відповідача Фастівської міської ради Київської області в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] просив їх задовольнити. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статті 15, 16 ЦК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (стаття 116 ЗК України). Відповідно до статей 89, 92 ЗК України земельна ділянка, необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку, може належати його співвласникам на праві спільної сумісної власності або перебувати у їх постійному користуванні. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (стаття 78 ЗК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 25.03.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Вінічук Н.В. належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Фастівським МБТІ від 06.04.2004 року № 3268549. Будинок за вказаною адресою складається з п`яти квартир. Власником квартири [ADDRESS] була відповідач [PERSON] що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Вінічук Н.В. від 22.09.2007 року, зареєстровано в реєстрі за № 3240. Інші квартири належать третім особам. В ході судового розгляду [PERSON] відчужила належну їй квартиру [ADDRESS] та частину земельної ділянки по державному акту, який оскаржується в судовому порядку, громадянці [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 12.11.2018 року власником спірної земельної ділянки, площею 0,022 га за адресою [ADDRESS] стала [PERSON] (а.с.57 т.2). Як стверджує позивач, колишній власник спірної земельної ділянки - [PERSON] , не повідомивши інших співвласників будинку, в 2008 році приватизувала частину земельної ділянки, на якій розташовано багатоквартирний житловий будинок, а також господарські споруди. [PERSON] створила конфліктну ситуацію та почала перешкоджати користуватись спільним входом на земельну ділянку іншим власникам квартир. Згідно інформації, наданої Фастівською міською радою та КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», будівля по [ADDRESS] не є комунальною власністю, на балансі Фастівської МР та на балансі КП «Фастівська ЖЕК» не перебуває, договір на обслуговування даного об`єкта з КП «Фастівська ЖЕК» не укладався. Також, судом встановлено, що інших документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також попередніх власників квартир цього будинку в межах земель в [ADDRESS] у відділі у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області немає. (а.с.86 т.2). Судом, також, в ході розгляду справи було встановлено, що на сесії Фастівської міської ради 28.03.2008, було прийнято рішення №4/15-ХХХІУ-У від 28.03.2008 щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам міста. Таке рішення міською радою було прийнято на підставі поданих відповідачем та громадянами міста звернень та відповідних документів щодо передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, гаражного будівництва, ведення особистого селянського господарства, садових, дачних земельних ділянок. В подальшому, Фастівська міська рада прийняла рішення №11/6ЬІУ-У від 21.07.2009 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю громадян міста». Таке рішення було прийнято Фастівською міською радою на підставі розглянутої технічної документації, розробленої землевпорядними організаціями, що мають відповідну ліцензію по складанню державних актів на право власності на землю громадянам на території міста Фастова. Землевпорядна організація, яка займалася виготовленням технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на законних підставах та в межах своєї компетенції, виконала всі необхідні роботи для оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку на спірну земельну ділянку. Відділ у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (на той час відділ земельних ресурсів у м. Фастові), який подавав міській раді на затвердження технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю, перевірив та підтвердив факт про те, що земельна ділянка позивача не приватизована, конфліктних ситуацій щодо площі та розмірів не існує. Встановлені судом вищевикладені обставини перевірені та підтверджуються документально матеріалами справи. З технічної документації, а також з свідоцтва про право власності на житло, безпосередньо з копії свідоцтва на квартиру [ADDRESS] . [ADDRESS] т.1), вбачається, що приватизацію квартир здійснював орган приватизації Козятинської дільниці цивільних споруд. Як вбачається з матеріалів справи, Фастівська міська рада не має рішень про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку за цією адресою, на суміжних земельних ділянках знаходяться споруди, що можливо належать до відання Південно-західної залізниці, у зв`язку з чим судом, було витребувано інформацію від ВП «Козятинська дирекція залізничних перевезень, інформації з можливим документальним підтвердженням про те, чи знаходиться будинок [ADDRESS] , який в подальшому було приватизовано Козятинською дільницею цивільних споруд, та прилегла земельна ділянка в користування Регіональної філії «Південно-західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» На виконання ухвали суду від 20.06.2019, надали відповідь про неможливість надати таку інформацію, оскільки такою не володіють та направили до суду копію Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, що надано Державному територіально-галузевому об`єднанню «Південно-західна залізниця» на підставі рішення Фастівської міської ради № 18/29від 08.07.2010 року площею 37,1113га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд залізниці. Також, суд звертає увагу, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, датою державної реєстрації вказаного права користування є 13.12.2017 року. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Отже, згідно вимог чинного цивільного та земельного законодавства, а саме ст.. 125 ЗК України, право користування Державному територіально-галузевому об`єднанню «Південно-західна залізниця» виникло у останніх лише - 13.12.2017 року, а [PERSON] оформила право власності на частину спірної земельної ділянки за зазначеною адресою ще в 2008 році. Крім цього, судом встановлено, що позивач та треті особи, які є власниками квартир у даному будинку, не набули у передбачений законом порядок права користування спірною земельною ділянкою та користувалися нею самовільно. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] у позивача та третіх осіб відсутні та ними не виготовлялися. Враховуючи вищевикладене, позивач та треті особи в розумінні положень Земельного кодексу України не є належними землекористувачами або власниками земельної ділянки. Землевпорядна документація, як вбачається із листа Фастівської міської ради від 06.03.2019 №А35.298.4 та листа відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 20.02.2019 №25/120-19 щодо меж і конфігурації прибудинкової території по [ADDRESS] відсутня. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. №76 (на час виникнення спірних відносин), прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Поняття прибудинкової території міститься в Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» №2866-111 від 29.11.2001 р., відповідно до якої вона являє собою територію навколо багатоквартирного будинку, визначену актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Такого документального доказу - акту також немає, а отже вказаний багатоквартирний будинок та прилегла земельна ділянка не входить у житловий комплекс, а тому може передаватись у власність та користування фізичним особам-громадянам міста. Отже, з урахуванням викладеного та оскільки земельна ділянка, яка була передана у власність [PERSON] ніколи не перебувала ні у користуванні, ні у власності Позивача та третіх осіб, а була комунальною власністю Фастівської міської ради Київської області, відтак саме міська рада, як власник земельної ділянки вправі була нею розпоряджатись та передавати у приватну власність іншим особам. У статті 42 ЗК України також зазначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що співвласники багатоквартирного будинку набувають права власності чи права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення їх житлових, соціальних і побутових потреб, після передачі такої ділянки у їх власність чи у постійне користування на загальних підставах у вставленому законом порядку. Розміри та конфігурація такої земельної ділянки визначаються на підставі відповідної технічної документації із землеустрою, яка подається на затвердження уповноваженому на прийняття такого рішення органу місцевого самоврядування. З урахуванням викладеного, на підставі Рішення Фастівської міської ради Київської області від 28.03.2008 р. виданий державний акт на право приватної власності земельної ділянки серії [NUMBER] , що в повному обсязі відповідає чинному земельному законодавству. Отже, при набутті Позивачем та третіми особами права власності на квартиру у багатоквартирному будинку шляхом приватизації, Позивач та треті особи не набули права власності чи права користування земельною ділянкою або її частиною, оскільки земельна ділянка як прибудинкова територія за даним будинком Фастівською міською радою не закріплювалася, не передавалася в користування, відповідна землевпорядна документація та правовстановлюючі документи у встановленому законом порядку не розроблялись та не встановлювались межі земельної ділянки, а отже права Позивача та третіх осіб не порушені. Земельна ділянка як прибудинкова територія біля будинку по [ADDRESS] не визначена та не сформована, кадастровий номер не присвоєно. Крім цього, земельним кодексом України, Законом України «Про землеустрій» та Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Держкомзему від 04.05.1999 р. №43 (діяла на час складання документації), не передбачена норма, яка б вимагала або надавала право юридичним або фізичним особам, які мають право здійснювати роботи із землеустрою та затверджувати проекти із землеустрою, перевіряти та встановлювати суміжних власників або суміжних землекористувачів земельних ділянок, які межують із земельною ділянкою замовника на документацію із землеустрою, тим більше перевіряти їх правовстановлюючі документи на житло або на земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно ю повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня утримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Позивач, також в судовому засіданні зазначила, що її мати, [PERSON] не погоджувала та не підписувала Акт про встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки. В матеріалах справи міститься Акт про встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] , підписи, яких 22.07.2008 р. завірені головою вуличного комітету по вул. Шевченка у м. Фастові - Литвиненко Л .Г. Отже, позивачем не надано суду доказів порушення Фастівською міською радою норм матеріального права щодо незаконного прийняття Фастівською міською радою Київської області рішення №4/15-ХХХІУ-У від 28.03.2008 щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам міста, рішення №11/6ІЛУ-У від 21.07.2009 щодо затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на землі громадян міста та незаконної видачі Відповідачу державного акту на право приватної власності земельної ділянки Крім цього, позивач як співвласник багатоквартирного будинку по [ADDRESS] не набула у власність чи у постійне користування земельну ділянку, на якій розташований цей будинок і яка необхідна для його обслуговування, та враховуючи, що розмір цієї ділянки і її конфігурація не визначені, суд вважає, що доводи позивача про порушення її прав оскарженими рішеннями Фастівської міської ради №4/15-ХХХІУ-У від 28.03.2008 р. та №11/61ЛУ-У від 21.07.2009 р. є необґрунтованими та недоведеними. Також, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач перешкоджає в користуванні спільним входом на земельну ділянку іншим власникам квартир. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення її прав, а позовна заява не містить обґрунтованих та доведених обставин по справі, а доводи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не містять доказів щодо незаконності винесення рішень Фастівської міської ради та видачі державного акту на право власності на землю відповідачу.

Outcome: dismissed