Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 07.09.2007 р. між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», і відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №5659076 відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у розмірі 48800,00 доларів США, а відповідачка, в свою чергу, зобов'язалася використати його за цільовим призначенням, сплатити позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 11,90 % та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 07.03.2026 року. Однак, відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашає кредит та відсотки за користування кредитом. В зв'язку з чим, станом на 16.11.2014 р. виникла заборгованість за кредитним договором, що складається: 41 556,095 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 336,86 доларів США - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 899,15 доларів США - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором; 488,00 доларів США - штраф за невиконання обов'язків, передбачених пп. 4.3.-4.3.65 кредитного договору. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 43 892,95 доларів США та еквівалент 1 387,15 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, та зазначив, що в позовній заяві неустойка (пеня та штраф) ними зазначена в доларах США, еквівалент 1 387,15 доларів США, оскільки на 16.11.2014 р. долар США складав 15.41 грн., просить стягнути з відповідачки неустойку в національній валюті у сумі 21 375,98 гривень. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, листи надсилались за її місцем реєстрації, письмових заперечень суду щодо позову не надала. Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідачки. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 07.09.2007 р. між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», і відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №5659076, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у розмірі 48800,00 доларів США, а відповідачка, в свою чергу, зобов'язалася використати його за цільовим призначенням, сплатити позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 11,90 % та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 07.03.2026 року. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, цільове призначення кредиту: кредит надається Позичальнику для придбання нерухомості за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1.5. кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за цим договором є іпотека об'єкту нерухомості, який належить Позичальнику на праві власності, та/або інше забезпечення за домовленістю сторін та/або в силу закону, у томи числі забезпечення у формі поруки чи майнової поруки, яке надається Банку відповідно до договорів, укладення яких передбачено цим договором. Відповідно до п. 3.5.7 кредитного договору, Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а Позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу Банку у випадку затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами цього договору на 1 (один) календарний місяць. Відповідно до п. 4.2.2. кредитного договору, Банк має право, в разі порушення Позичальником умов кредитного договору, вимагати від Позичальника дострокового повернення наданого кредиту у випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України. Згідно п. 5.2. кредитного договору у разі порушення Позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язався сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.3.1. кредитного договору, відповідач зобов'язався протягом строку дії цього договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договорів страхування, укладення яких передбачено цим договором, на умовах попередньо погоджених з банком, при цьому страхова сума за договорами страхування, що будуть укладатись на новий строк, має бути меншою ніж сума поточної заборгованості Позичальника за основною сумою кредиту і не меншою дійсної вартості майна (за договорами страхування майна) на момент укладання таких договорів страхування. На підтвердження виконання умов цього пункту відповідач зобов'язався до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж. Надавати банку, як вигодонабувачу, по одному оригінальному примірнику цих договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів в повному обсязі за період, на який було поновлено дію договорів страхування. Згідно п. 5.5 кредитного договору, за кожний випадок порушення позичальником обов'язків передбачених п.п.4.3.2-4.3.6 цього договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1 % від суми одержаного кредиту. Згідно п. 4.3.5 кредитного договору відповідач зобов'язався при отриманні від банку вимоги про дострокове повернення кредиту повернути кредит в повному обсязі достроково разом із розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями (якщо такі будуть мати місце) в порядку і строки, передбачені цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 615 ЦК України передбачено, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Банк у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за договором і надав відповідачці у [PERSON] суму кредиту, а відповідачка у свою чергу не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 16.11.2014р. виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 43 892,95 доларів США та штрафні санкції у сумі 21 375,98 грн., що еквівалентно 1 387,15 доларів США, в тому числі заборгованість складається: 41 556,095 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 336,86 доларів США - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 899,15 доларів США - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором; 488,00 доларів США - штраф за невиконання обов'язків, передбачених пп. 4.3.-4.3.65 кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальній обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України. Листом Банку від 13.08.2014 р. за вих. №ZAP-44/63 на адресу відповідачки була направлена вимога про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом, яка була залишена без задоволення. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Конституція не встановлює будь-яких обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. 02.10.2006 р. Національним банком України Закритому акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» видано банківську ліцензію № 8 на право здійснювати валютні операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, Дозвіл № 8-1, додаток до дозволу № 08-1 на право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до п. 12 роз'яснень Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р., у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи [PERSON] порушила умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобов'язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 43 892,95 доларів США та 21 375,98 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 41 556,09 доларів США; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 2 336,86 доларів США; пеня та штрафи - 21 375,98 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3654 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved