Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

В 2009 році позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року вказаний позов було задоволено в повному обсязі, вирішено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 638/1 від 27 липня 2007 року в розмірі 308 165,38 грн., та судові витрати у справі. (а.с.61) Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2016 року, було задоволено заяву відповідачки [PERSON] про перегляд заочного рішення суду, заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2016 року у цивільній справі № 2-342/11 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасоване, справу призначено до судового розгляду. (а.с.146-147) 04 жовтня 2017 року позивачем було подано уточнену позовну заяву, яку було прийнято судом в судовому засіданні (а.с.201) В уточненій позовній заяві позивач зазначив, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 39 500,00 дол. США для здійснення оплати за автомобіль, взявши на себе зобов'язання не пізніше 26 липня 2014 року повністю погасити кредит. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором з [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] прийняла на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір застави майна. [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконувала внаслідок чого в неї утворилась заборгованість. В рахунок погашення заборгованості було здійснено реалізацію заставного майна. Проте станом на 05 вересня 2017 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 35 495,10 дол. США, яка складається з 25 716,24 дол. США - заборгованість за кредитом, 9 778,43 дол. США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідачі в добровільному порядку заборгованість не погашають, тому позивач просить в судовому порядку стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 495,10 дол. США. (а.с.186-190) В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі, стягнути в судовому порядку заборгованість за кредитним договором. Відповідачка [PERSON] в судові засідання після скасування заочного рішення не з'явилась, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. В ході вирішення питання про скасування заочного рішення вказувала, що позивачем наданий невірний розрахунок, вона вносила платежі по погашенню заборгованості за кредитним договором, також позивачем була здійснена реалізація заставного майна в погашення боргу. (а.с.144) Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказував, що позивачем не доведений розмір заборгованості, просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. 27 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та між [PERSON] був укладений кредитний договір № 683/1 (надалі - кредитний договір) (а.с.6-9) За умовами кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 39 500,00 дол. США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 39 500 дол. США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12% річних. Кредит надається на 84 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26 липня 2014 року. Кредит надається готівкою в доларах США з подальшим обміном в гривневий еквівалент та перерахування коштів в національні валюті в рахунок продавця на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за автомобіль марки «Toyota Prado», 2007 року випуску. (а.с.6) Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 27 липня 2007 року [PERSON] звернулась до позивача із дорученням в якому просила надати їй кредит у сумі 39 500 дол. США на строк 84 місяці зі сплатою 12 відсотків річних для здійснення проплати за автомобіль марки «Toyota Prado» під заставу автомобіля. Кредит надати готівкою з подальшим обміном в гривневий еквівалент та перерахуванням коштів в національній валюті на рахунок продавця в сумі 199 475, грн. (а.с.196) З матеріалів справи вбачається, що відповідачці був наданий кредит шляхом перерахування на відповідний рахунок кредитних коштів, вказане підтверджується розпорядженням позивача від 27 липня 2007 року в якому [PERSON] було надано кредит готівкою за рахунку № [NUMBER] в доларах США в сумі 39 500,00 дол. США з подальшим обміном в гривневий еквівалент та перерахування коштів в національній валюті на рахунок продавця на підставі платіжного доручення позичальника. (а.с. а.с. 195, 197-198) Статтею 546 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 27 липня 2007 року між [PERSON], [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» був укладений договір поруки № 683/1б (надалі - договір поруки). (а.с.12-13) За умовами договору поруки [PERSON] зобов'язалась перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 683/1 від 27 липня 2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. (а.с.12 на зв.) Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, (ст. 554 Цивільного кодексу України). За цих обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON], як до особи, яка поручилась солідарно відповідати за зобов'язання за кредитним договором. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 683/1 від 27 липня 2007 року вбачається, що у [PERSON] станом на 27 вересня 2017 року заборгованість за договором становить 35 495,10 дол. США - еквівалент 936 472,25 грн., яка складається з 25 716,24 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом - еквівалент 678 483,42 грн., 9 778,43 дол. США - еквівалент - 257 988,83 грн. (а.с.190-194) Між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] також був укладений договір застави майна № 683/1а за умовами якого [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов'язань, що випливає з кредитного договору передала в заставу транспортний засіб марки «Toyota Prado» (а.с.10-11) Вказане заставне майно було продано з аукціону за суму 130 400 грн., що підтверджується копією протоколу № 08/106/13/З-03т-8 проведення аукціону (а.с. 199) Суд не приймає до уваги посилання [PERSON] щодо того, що оскільки банком було реалізовано заставний автомобіль на який вона у брала кредитні кошти то її зобов'язання за договором є виконаними через те, що кредитним договором було обумовлено надання [PERSON] кредитних коштів та її обов'язок їх повернути. Ні договором ні чинним законодавством не передбачено, що у разі реалізації заставного майна зобов'язання за кредитним договором вважаються припиненими, незалежно від того, що грошове зобов'язання значно перевищує ціну заставного майна. Таким чином, оскільки [PERSON] взяла в банку саме грошові кошти то зобов'язана повернути саме грошові кошти, той факт, що заставне майно було реалізоване не може вважатись, що зобов'язання за кредитним договором є виконаним. Слід зауважити, що сума за яку було реалізовано заставний автомобіль була врахована при розрахунку суми заборгованості за кредитним договором, який позивач надав до справи. (а.с.190-194) Посилання відповідачки [PERSON] на те, що нею вносились платежі в рахунок погашення заборгованості не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодного доказу не це не надано. Клопотання щодо проведення економічної експертизи відповідачками не подавались. За цих же обставин не можуть бути прийняті до уваги й доводи представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] Вирішуючи питання щодо валюти кредиту яка підлягає стягненню суду виходить з такого. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулась із дорученням на видачу кредиту в іноземній валюті - «долари США», які їй були надані в доларах США з подальшим обміном в гривневий еквівалент та перерахування коштів в національній валюті на рахунок продавця на підставі платіжного доручення позичальника. (а.с.195-196) За цих обставин суд приходить до висновку, що сума заборгованості має бути стягнута в валюті «долари США». З огляду на викладене суд вважає за можливе в судовому порядку солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість, яка станом на 27 вересня 2017 року становить 35 495,10 дол. США, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 25 716,24 дол. США, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 9 778,43 дол. США. Згідно ст. 141 ЦПК України та у відповідності до абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи результати розгляду справи з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору (а.с. а.с. 2-3, 186) в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved