Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 26.02.2007 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача також підтверджується той факт, що вона була проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. AT КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок № [NUMBER] із початковим кредитним лімітом у розмірі 2590 грн., а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6500 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Однак, у зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 19.05.2020 року виникла заборгованість у сумі 16742,09 грн., у т.ч.: 12003,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4738,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.02.2007 року у розмірі 16742,09 грн., а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному об`ємі та просив розглянути справу без його присутності, не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі і у зв`язку із їх визнанням до початку судового розгляду просила стягнути з неї судовий збір в розмірі 50 відсотків. Положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 26.02.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, згідно з умовами якого остання отримала кредит шляхом підписання заяви, а також вона була ознайомлена з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Крім цього, у заяві зазначено, що відповідачка згідна з тим, що ця заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також, судом встановлено, що для кредитної картки «Універсальна», яка видана відповідачці встановлено базову відсоткову ставку за Кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Термін дії Кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки. [PERSON] отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт у сумі 2590 грн. на кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , терміном дії до лютого 2010 року, який 03.07.2008 року збільшено до 4000 грн., 12.02.2009 року зменшено до 3900 грн., 09.07.2010 року збільшено до 5900 грн., 10.07.2010 року зменшено до 5900 грн., 02.08.2013 року збільшено до 6500 грн., 03.09.2018 року зменшено до 0,00 грн. Крім цього, 20.03.2014 року [PERSON] було видано кредитні картки: № [NUMBER] термін дії якої до лютого 2018 року, а також 17.06.2015 року - № [NUMBER] термін дії якої до березня 2018 року, що підтверджується заявою від 26.02.2007 року, довідками банку щодо виданих кредитних карт та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. Таким чином, між сторонами існують цивільні права і обов`язки відповідно до кредитного договору, та вимог ст.ст.11, 509 ЦК України, тобто зобов`язання у правовідносинах, в яких одна сторона має вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а друга сторона має право вимагати виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідачка [PERSON] скористалася наданим АТ КБ «ПриватБанк» кредитом, однак зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, у зв`язку з чим, станом на 19.05.2020 року виникла заборгованість у сумі 16742,09 грн., у т.ч.: 12003,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4738,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачкою [PERSON] позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному об`ємі. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином та відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачкою [PERSON] до початку розгляду справи по суті з державного бюджету підлягає поверненню АТ КБ «ПриватБанк» 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 1051 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст.509,526-527,530,610-612,629,634,1049,1050, 1054-1056-1 ЦК України,

Outcome: approved