Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

В 01 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , вона же в інтересах малолітньої [PERSON], третя особа: Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровську головного управління Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровській області про визнання втратившим правом користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову позивач вказав, що є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку з 16.08.1999 р., зареєстрована донька [PERSON], але жодного дня по вказаній адресі не проживала, а проживала разом з матір*ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, у 2011р. [PERSON] зареєструвала за адресою: [ADDRESS], свою доньку [PERSON], 2010 року народження. Відповідачка в будинку не проживає, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку. В зв'язку з цим, просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO] втратившими право користування житловим будинком [ADDRESS], що є підставою для зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та малолітньої [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позов до [PERSON] про вселення, в якому вона просила вселити її та доньку [PERSON], 2010 року народження у житловий будинок [ADDRESS] В обґрунтування посилалася на те, що 23.10.1982 року її батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. 23.01.1997 року [PERSON], одержав у спадок житловий будинок у [ADDRESS]. 14.12.2005 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 16.04.2010 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», а [INFO] від шлюбу народилася донька - [PERSON]. Також, зазначила, що тривалий час не проживала у будинку [ADDRESS] Разом з тим, намагалася вселитися до будинку, з приводу чого зверталася до Ленінського РВ ДМУ МВС України, але будь-яких документів з цього приводу не збереглося. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечували та просили відмовити в його задоволенні. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання 30.10.2014 року не з'явилася, про причини неявки не повідомила. В судовому засіданні 22.08.2014 р., основний позов не визнала в повному обсязі та просила відмовити, зустрічні позовні вимоги просила задовольнити. В судове засідання представник третьої особи Ленінського районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що основний позов підлягає задоволенню, в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 січня 1997 року, виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Литвиненко И.В., зареєстрованого в реєстрі за №3-220, та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу під №140-52, належить домоволодіння [ADDRESS]/а.с.18/ Станом на день розгляду справи, за вказаною адресою є зареєстрованими: [PERSON] 1959 року народження, [PERSON] 1969 року народження, [PERSON] 1983 року народження, яка зареєстрована з 16.08.1999 року, з моменту реєстрації та по теперішній час не проживає, що підтверджується довідкою Голови квартального комітету №36 м. Дніпропетровська від 28.02. 2014. /а.с.35/. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], 2010 року народження в будинку [ADDRESS] не проживають з моменту реєстрації, в будинку відсутні їхні особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків [PERSON], [PERSON], також даний факт підтверджується актом обстеження будинку за підписом Голови квартального комітету №36 м. Дніпропетровська від 28.02. 2014 року/а.с.36/, актом обстеження будинку від 24.12.2013 року/а.с.37/, актом обстеження будинку від 22.08.2013року /а.с.38/, актом обстеження будинку від 12.02.2013 року/а.с.39/. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] будучи зареєстрованою в спірному будинку, житлово-комунальні послуги не сплачує та участі в утриманні будинку не приймає. Наявність реєстрації [PERSON] та малолітньої [PERSON], 2010 року народження в будинку перешкоджає йому, як власнику цього домоволодіння, вільно розпоряджатись власністю. Заперечуючи проти первісного позову та зазначаючи, що [PERSON] чинить перешкоди у вселенні до спірного будинку, позивач за зустрічним позовом [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не надала. Крім того, [PERSON] у 2010 р. звертався до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2011 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2011 р. - залишено без змін./а.с.63,72/ Однак, навіть після ухвалення рішення, відповідач [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], 2010 року народження, не намагалися вселитися до спірного будинку [ADDRESS] Крім того, згідно листа Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 09.08.2012р., вбачається , що з січня 2010 року та по теперішній час, тобто на протязі чотирьох років, з приводу захисту порушених житлових прав, [PERSON] до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не зверталася та не намагалася вселитися в спірний будинок [ADDRESS] /а.с.59/ Таким чином, оскільки судом встановлено факт не проживання більше одного року без поважних причин [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO], а також враховуючи положення ст.405 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлено факт не проживання [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO], в спірному домоволодінні більше одного року без поважних причин, не надання останньою доказів щодо чинення [PERSON] перешкод у проживанні та користуванні будинком та визнання [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування будинком, в задоволенні зустрічного позову [PERSON], слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON], також підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved