Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказав, що 03.03.2015 року [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 1400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та привалами банківських послуг» та «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь- якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов,язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 07.02.2019 року у сумі 16719,36 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 16719,36 гривні та судовий збір у сумі 1921,00 гривень. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.04.2019 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині позову міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~причин неявки\~суду не\~повідомив,\~заяв про\~розгляд справи\~в його\~відсутність та\~відзиву на\~позов не\~надав.\~Виклики в\~судове засідання\~були направлені\~відповідачу за\~адресою,\~згідно відомостей\~загального відділу\~Рубіжанської міської\~ради Луганської\~області від\~05.04.2019\~року,\~а саме:\~ [ADDRESS] ,\~ які\~повернулися до\~суду з\~відміткою «за\~закінченням встановленого\~строку зберігання\~» (а.с.\~41,45).\~ Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ст.\~130\~ЦПК України,\~у випадку\~відсутності в\~адресата офіційної\~електронної адреси\~судові повістки,\~адресовані фізичним\~особам,\~вручаються їм\~під розписку,\~а юридичним\~особам -\~відповідній службовій\~особі,\~яка розписується\~про одержання\~повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що 03.03.2015 року відповідач підписав анкету-заяву позичальника про оформлення платіжної картки «кредитка «Універсальна», базова відсоткова ставка 2,5% на місяць на залишок заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9,10). Відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується його підписом на заяві від 03.03.2019 (а.с. 9). Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до статей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд дійшов висновку, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання та надання банкові АТ КБ «Приватбанк» відповідної заяви позичальника (а.с. 9). Судом встановлено, що відповідач станом на 07.02.2019 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 16719,369 гривень , яка складається: з заборгованості за тілом кредиту в сумі 0,00 грн.; з заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 3099,13 грн.; з заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі 0,00 грн.; з заборгованості за пенею за прострочення зобов,язання в сумі 11115,92 грн.; з заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 1231,96 грн.; штрафів 500,00 гривень фіксована частина та 772,35 гривень процентна складова (розрахунок заборгованості - а.с.5, 6-8). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530\~ЦК\~України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов,язань не допускається. Згідно ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК\~України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позичальник відповідач в порушення вимог договору належним чином не виконав свої договірні зобов,язання, в установлені строки суму кредиту не повернув, на даний час також ухиляється від виконання зобов,язання і заборгованість за договором не сплачує, тому суд дійшов висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає заборгованість за тілом кредитом в сумі 0,00 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 3099,13 гривень та з заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 0,00 грн., а всього 3099,13 гривень ( розрахунок заборгованості - а.с. 5, 6-8). Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та штрафів, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,\~на час\~проведення антитерористичної\~операції забороняється\~нарахування пені\~та/або\~штрафів на\~основну суму\~заборгованості із\~зобов`язань\~за кредитними\~договорами та\~договорами позики\~з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Указом президента «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони про зміну формату широкомасштабної антитерористичної операції, яка була запроваджена у 2014 році. Згідно наказу Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» від 30 квітня 2018 року, розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил». Згідно положень «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, яке не є скасованим, місто Рубіжне Луганської області віднесено до зазначеного переліку. Як вбачається з позовної заяви відповідач має зареєстроване місце проживання у\~ м.Рубіжне\~ Луганської області, яке розташовано в зоні проведення антитерористичної операції та в зоні проведення операції об`єднаних сил. Отже, враховуючи положення ст.2\~Закону\~України\~ «Про\~тимчасові\~заходи на\~період\~проведення\~антитерористичної операції»\~від\~02.09.2014р.\~№1669-VII (надалі - Закон №1669-VII) зі змінами та доповненнями від 21.12.2017 (Закон №\~2266-VIII),якими встановлено мораторій на нарахування пені та/або\~штрафів\~на\~основну суму\~заборгованості\~із\~зобов`язань за\~кредитними\~договорами\~та договорами\~позики з 14 квітня 2014 року, суд дійшов висновку про відмову \~\~у задоволенні вимоги в частині стягнення пені та штрафів .\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, з урахуванням порушення відповідачем\~ умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом\~ підлягають задоволенню частково. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.3 ст.141\~ЦПК\~України судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог, що буде складати\~ 384,20 гривень. На підставі ст. ст. 257, 264, 267, 525, 526, 549, 611, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial