overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивачка вказує на те, що 10 березня 1999 року вона придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі - продажу, який був зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 3044 та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились. Відповідачка є спадкоємицею [PERSON]. У зв'язку з необхідністю вчинення подальших правових дій, щодо реалізації права власності позивачка просила про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 10 березня 1999 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] продала, а [PERSON], яка діяла зі згоди своєї матері [PERSON], купила квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким [PERSON] передала зазначену квартиру у власність позивачки, а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном 10 березня 1999 року за № 3044. В подальшому позивачка змінила прізвище, зареєструвавши шлюб з [PERSON] та змінивши дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла 21 жовтня 2001 року. Спадкоємицею померлої є її донька - відповідачка [PERSON]. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] позивачка зареєструвала на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстровий № 18674), а також зареєструвала своє місце проживання в ній. Як слідує з паспорту позивачки, вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 30 жовтня 2001 року. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з квітня 2014 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та вони проживають окремо, а оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги, то збереження їх шлюбу є неможливим. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, та зазначив в цій заяві, що не заперечує проти задоволення позову позивача. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 грудня 2010 року у Першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 882 ; у сторін це третій шлюб ; дітей від шлюбу у сторін немає. Як зазначає позивач, згодом спільне життя з відповідачем перестало складатися, вони часто сварилися і такі взаємовідносини призвели до того, що вони стали повністю чужими людьми. З квітня 2014 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини. З цього ж часу сторони проживають окремо. Сторони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примирення, про що вони зазначили у своїх адресованих суду письмових заявах. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 12 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 265. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та з лютого 2015 року припинені. Сторони не спілкуються, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. Спорів щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові, зазначивши, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд з врахуванням положень ст. 174 ЦПК України, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 12 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 265. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені з лютого 2015 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між подружжям, відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 15 грудня 2000 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 259. Проте сімейні відносини не склалися та припинені з 2002 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в пресі, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 15 грудня 2000 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 259. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, вважала, що примирення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 21 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управляння юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №244. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з березня 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали. Спору щодо поділу спільного майна немає, місце проживання дитини визначене. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Вважала, що шлюб необхідно розірвати, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 21 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управляння юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 244. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 24 жовтня 1987 року у відділі запису актів громадянського стану Летичівської районної ради народних депутатів Хмельницької області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 88. Проте сімейні відносини не склалися та припинені з березня 2015 року. Сторони проживають разом, проте спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї, скандали, негативна поведінка відповідача. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Вважала, що шлюб необхідно розірвати, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вважав, що шлюб зберегти неможливо, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс, а тому просив про його розірвання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 жовтня 1987 року у відділі запису актів громадянського стану Летичівської районної ради народних депутатів Хмельницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 88. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю, наполягаючи на розірванні шлюбу, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. До судового засідання позивач не з'явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення - розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30. 12. 2011. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], яка народилася [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2014 року через те, що втрачено взаємне почуття любові та поваги один до одного, у сім'ї немає психологічного комфорту. Примирення та спільне життя неможливе. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування понесеного судового збору позивачем не заявлялося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 липня 2009 року виконавчим комітетом Адампільської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них народився син [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через несумісність характерів. З січня 2014 року вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. Також позивачка просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставин, викладених в позовній заяві та пояснила, що з січня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Дитина перебуває на її утриманні. На даний час вона проживає з іншим чоловіком, а тому примирення з відповідачем вважає неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердив обставини щодо припинення шлюбних стосунків з позивачкою та пояснив, що має відносини з іншою жінкою. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2009 року був зареєстрований шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. (дошлюбне прізвище - [PERSON]). Від спільного проживання сторін в них народився син [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. З січня 2014 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвами про одруження та про народження дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 11 серпня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 серпня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 465, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 16 вересня 1989 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 вересня 1989 року Ленінським відділом ЗАГС м. Миколаєва, актовий запис № 1236, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 17 травня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, почуття любові, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 травня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 151, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, почуття любові, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Що стосується посилань відповідача на відсутність його згоди на розірвання шлюбу, то згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved