Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Бутенко Марія Олегівна, яка діє в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 10.10.2017 р. о 19 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «Рено-Магнум», н/з « [NUMBER] » з напівпречіпом, н/з « [NUMBER] » на 175 км а/д Харків-Сімферополь допустив зіткнення з транспортним засобом «Хюндай» н/з « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Апеляційного суду Кіровоградського області у справі № 33/781/25/18 від 10.01.2018 року відповідач винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду у розмірі 81 039,60 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131) завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 81039,60 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з?явився, в поданій до суду позовній заяві вказав, що просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджує оголошення про виклик до суду, яке опубліковане на WEB-cторінці суду, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.10.2017 р. о 19 год. 30 хв. трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «Рено-Магнум» н/з « [NUMBER] » з напівпречіпом, н/з « [NUMBER] » на 175 км а/д Харків-Сімферополь допустив зіткнення з транспортним засобом «Хюндай» н/з « [NUMBER] » якій завдано механічних пошкодження. Відповідно до постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.01.2018р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн. (а.с.5-7). Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 10.10.2017 року, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно не можливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом(рапортом),звітом (актом)чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 38.2 та п.п. 38.2.1ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Зап. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа з метою отримання відшкодування звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Відповідно до звіту №62/11/17 про оцінку автомобіля встановлено, що вартість відновлювального ремонту «Хюндай», н/з « [NUMBER] » становить 361 481,57 гри., а ринкова вартість транспортного засобу «Хюндай», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 163 700,80 грн. Згідно розрахунку вартості КТЗ марки «Хюндай», н/з « [NUMBER] » після ДТП та розміру регламентної виплати та зобов`язуючих пропозицій вартість транспортного засобу «Хюндай», н/з « [NUMBER] » після ДТП становить 83 980,00 грн. Таким чином розмір регламентної виплати становить 163 700,80 грн. - 83 980,00 грн. = 79 720,80 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 2 318,80 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 82 039,60 грн. Згідно відомостей відповідач визнав борг та сплатив 1 000,00 грн., що підтверджується витягом з сайту МТСБУ (а.с.24). Після чого позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 79720, 80 грн. згідно платіжного доручення №902582 від 13.03.2018 року та понесені витрати за проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку 2318, 80 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до платіжного доручення №889229 від 24.02.21 р. позивачем сплачено за подачу до суду позову судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Outcome: approved