Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» 18.02.2020 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06.04.2018 року між позивачем та відповідачем укладено заяву про приєднання № 1384111 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якої відповідач отримала кредитні кошти на строк та на умовах, вказаних у заяві. Позивач виконав умови заяви, грошові кошти надав, проте відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 18094,20 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Проте відповідач не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 06.04.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 1384111 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якої відповідач отримала кредитні кошти на строк та умовах вказаних у заяві (а.с. 14-18). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором від 06.04.2018 року. Відповідно до розрахунку заборгованість за Договором від 06.04.2018 року станом на 10.02.2020 року становить 18094,20 грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 14447,80 грн.; заборгованості з сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2172,80\~грн.; комісії в розмірі 104,77 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 87,56 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 58,44 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 30,55 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 9,36 грн. (а.с. 59-67). В той же час, при додаванні усіх складових заборгованості утворюється сума 16911,28 грн., а не 18094,20 грн. (як вказано у розрахунку та яку просить стягнути позивач). З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 06.04.2018 року станом на 10.02.2020 року в розмірі 16911,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 14447,80 грн.; заборгованість з сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2172,80 грн.; комісія в розмірі 104,77 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 87,56 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 58,44 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 30,55 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 9,36 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2102,00 грн. (а.с. 9) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial