Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) заборгованість за Договором про споживчий кредит в розмірі 488895,59 грн. (том 1, а.с. 1-3; том 1, а.с. 162-163). В обґрунтування позову зазначено, що 06.09.2017 року між позивачем та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № 450/0125 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 488104,00 грн. на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 05.09.2024 року, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі в розмірі, строки та в порядку, встановленими вказаним Договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором, 06.09.2017 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений Договір поруки № 450/0125/3, згідно умов якого [PERSON] зобов`язався солідарно з [PERSON] відповідати за зобов`язаннями останньої, що виникли з Кредитного договору. Відповідачі свої зобов`язання належним чином не виконали, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість, яка станом на 28.03.2019 року складає 488895,59 грн., з яких: 438285,16 грн. - загальна сума платежів за кредитом (по основному боргу); 41465,31 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом; 2777,44 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 4466,67 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 218,14 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 914,56 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 384,82 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 383,49 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по відсоткам. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Логвінова А.О. від 18.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2020 року (головуючий суддя Логвінов А.О.) закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Після перерозподілу справи в провадження судді Крівцова Д.А., ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2020 року (головуючий суддя Крівцов Д.А.) справу призначено до судового розгляду по суті (том 1, а.с. 239-240). Представник відповідачів адвокат Лугова Г.А. надала відзив, у якому зазначила, що оскільки вимога до відповідачів про дострокове погашення кредиту була пред`явлена 05.02.2019 року, то позивач, змінивши в такий спосіб строк виконання зобов`язань за Кредитним договором, мав право нараховувати проценти по 05.02.2019 року (том 1, а.с. 107-109). Представник позивача надала відповідь на відзив, в якій посилалась на неспроможність доводів представника відповідача та просила задовольнити позов у повному обсязі (том 1, а.с. 144-145). Представник відповідачів надала заяву, в якій просила застосувати спеціальний строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки, які виникли до 28.03.2018 року (том 1, а.с. 154-155). Також представник відповідачів надала суду контррозрахунок заборгованості, згідно якого визнала позовні вимоги в розмірі 469975,22 грн. (том 1, а.с. 156-157). Крім того, представник відповідачів надала заяву від 28.01.2020 року, в якій зазначила, що відповідачі визнають існування заборгованості в розмірі 469975,22 грн., та просила відстрочити виконання рішення не менше ніж на 1 календарний рік, після спливу якого розстрочити суму боргу на 12 щомісячних платежів рівними частинами (том 1, а.с. 199-201). В подальшому 15.10.2020 року представник відповідачів надала заяву, в якій просила розглядати справу без участі відповідачів (том 2, а.с. 14). В судовому засіданні 20.10.2021 року представник позивача позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання 20.10.2021 року не з`явились. Враховуючи, що представник відповідачів висловила свою позицію щодо суті спору та надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідачів, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для вирішення справи по суті в судовому засіданні 20.10.2021 року. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 06.09.2017 року між позивачем та [PERSON] (позичальником) укладений Договір про споживчий кредит № 450/0125, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 488104,00 грн. на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 05.09.2024 року з метою придбання транспортного засобу, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 19,29 % річних щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 10613,23 грн. Умовами п. 9.3. Кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню Основної суми боргу та сплати процентів за користування кредитом, позичальник [PERSON] зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. 06.09.2017 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений Договір поруки № 450/0125/3, згідно умов якого [PERSON] зобов`язався солідарно з [PERSON] відповідати за зобов`язаннями останньої, що виникли з Кредитного договору. Відповідачі свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконали, у зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість у розмірі 488895,59 грн., з яких: 438285,16 грн. - загальна сума платежів за кредитом (по основному боргу); 41465,31 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом; 2777,44 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 4466,67 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 218,14 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 914,56 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 384,82 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 383,49 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по відсоткам. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи наведене, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів наступної заборгованості: 438285,16 грн. - загальна сума платежів за кредитом (по основному боргу); 2777,44 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 4466,67 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 218,14 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 914,56 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 384,82 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 383,49 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по відсоткам. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом в розмірі 41465,31 грн., суд керується таким. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 зазначено, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, зазначені проценти в розмірі 41465,31 грн. нараховані за період з вересня 2017 року по березень 2019 року включно. Як встановлено судом, 05.02.2019 року позивачем на адресу [PERSON] надіслана вимога про відкликання кредиту, в якій позивач, посилаючись на невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором, заявив вимогу про повернення всієї суми кредиту та сплати інших платежів протягом 30-денного строку (том 1, а.с. 43). 05.02.2019 року аналогічну вимогу позивачем направлено на адресу поручителя [PERSON] . Вказані вимоги отримані відповідачами 15.02.2019 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Таким чином, пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, позивач тим самим змінив строк виконання зобов`язань за Кредитним договором. Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Великої Палати Верховного Суду, право позивача нараховувати проценти припинилось після настання строку дострокового повернення кредиту, визначеного позивачем у вимогах від 05.02.2019 року, а саме після спливу 30-денного строку, визначеного для сплати заборгованості. Враховуючи, що вимоги отримані відповідачами 15.02.2019 року, 30-денний строк для сплати заборгованості сплив 17.03.2019 року. Відповідно, з 18.03.2019 року у позивача припинилось право нараховувати проценти, визначені Кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, за березень 2019 року відповідачам нараховані проценти в розмірі 7078,67 грн. Відповідно, розмір процентів за період з 01.03.2019 року по 17.03.2019 року складає 3881,85 грн. Враховуючи наведене, суд частково задовольняє позовні вимоги в частині стягнення процентів за березень 2019 року, а саме стягує з відповідачів проценти за березень 2019 року в розмірі 3881,85 грн., а не 7078,67 грн., як зазначено в позовній заяві. За таких обставин суд частково задовольняє позовні вимоги в частині стягнення процентів та стягує з відповідачів проценти за користування кредитом за період з вересня 2017 року по 17.03.2019 року включно в розмірі 38268,49 грн. Враховуючи наведене, суд стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 485698,77 грн. У задоволенні заяви представника відповідачів про застосування позовної давності, суд відмовляє з наступних підстав. Пунктом 11.1.2. Кредитного договору передбачено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконання цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань - повернення суми кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, штрафів, пені), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Таким чином, сторонами в належній формі досягнута домовленість про збільшення позовної давності до 30 років. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що строк позовної давності до вимог, пред`явлених позивачем, не сплив. Вирішуючи клопотання представника відповідачів про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, суд керується таким. Вказане клопотання подано суду 28.01.2020 року. З моменту подання вказаного клопотання і до ухвалення даного рішення минуло понад 1 рік 9 місяців. Враховуючи наведене, суд відмовляє в клопотанні щодо розстрочення виконання рішення суду не менше ніж на 1 рік, оскільки з моменту подання вказаного клопотання минув значно більший період часу. Вирішуючи клопотання в частині розстрочення виконання рішення суду, суд керується таким. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи значний розмір заборгованості відповідачів, який був ними фактично визнаний, доводи представника відповідачів, а також завдання справедливого вирішення даної справи на засадах добросовісності, розумності та пропорційності, суд вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення на 12 місяців. У відповідності до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 7285,48 грн. в рівних частках.

Outcome: partial