Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 20961,91 грн кредитної заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.06.2016р. з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву б/н, підтвердивши свою згоду на те, що цей документ разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, становлять між ним та банком Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком на підставі вказаного договору відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та який у подальшому збільшено до 700 грн, та надано у користування кредитну картку, цим самим виконавши в повному обсязі свої зобов`язання за договором. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 15.06.2020р. виникла кредитна заборгованість в розмірі 20961,91 грн, що включає: 0,00 грн - борг за поточним тілом кредиту, 662,55 грн - борг за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - борг за нарахованими процентами, 0,00 грн - борг за простроченими процентами, 238,04 грн - борг за нарахованими процентами на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 20061,32 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія, яку банк просить стягнути на свою користь. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (згідно заявки), але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву на позов не подав, в судовому засіданні з позовними вимогами погодився й пояснив, що кредит оформляв на себе, але брав кошти для своєї куми, яка на даний час відмовляється з ним спілкуватися з приводу виниклої кредитної заборгованості. Після оголошеної в судовому засіданні перерви для надання можливості мирного врегулювання кредитної заборгованості відповідач до суду не з`явився, про причини неприбуття не повідомив. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 22 червня 2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , банк надав відповідачу кредит на картковий рахунок (термін дії картки до 02/20) у вигляді встановленого кредитного ліміту, який було збільшено до 700,00 грн, базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 3,60% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на їх неоспорювання відповідачем та приписи ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконував неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору ним сплачувалися нерегулярно (згідно розрахунку заборгованості останній платіж внесено 07.12.2017р.), в зв`язку з чим, йому установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 15 червня 2020 року складає 20961,91 грн, з яких: 0,00 грн - борг за поточним тілом кредиту, 662,55 грн - борг за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - борг за нарахованими процентами, 0,00 грн - борг за простроченими процентами, 238,04 грн - борг за нарахованими процентами на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 20061,32 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія, що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачем. [PERSON] \~всупереч положенням\~ст.12,\~81\~ЦПК України\~не було\~надано суду\~жодних доказів\~на підтвердження\~належного виконання\~ним своїх\~кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог установи банку, а отримання ним кредитних коштів для своїх знайомих чи відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості. Водночас ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, приписи ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства (справедливість, добросовісність, розумність) та ч.4 ст.12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за\~ умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1, 3 ст.549 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість [PERSON] по тілу кредиту становить - 0,00 грн, за простроченим тілом кредиту - 662,55 грн, по нарахованих процентах за користування кредитом - 0,00 грн, за простроченими\~процентами -\~0,00\~грн,\~за нарахованими\~процентами на\~прострочений кредит\~згідно ст.625\~ЦК України - 238,04\~грн, а\~разом -\~900,59\~грн,\~що слід\~вважати збитками\~установи банку.Водночас нарахована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вказану суму пеня складає 20061,32 грн, що в 22,28 рази перевищує розмір збитків банківської установи і є явно неспіврозмірною. В даному випадку неустойка (пеня) перетворюється на несправедливо непомірний тягар для соживача кредитних послуг та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Тому, з урахуванням особи відповідача, його віку, ступеня виконання кредитних зобов`язань, розмір пені за порушення [PERSON] виконання договірних зобов`язань необхідно зменшити до 1000,00 грн, що становитиме близько 100% розміру збитків позивача й відповідатиме принципам справедливості, добросовісності, розумності. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року по справі №6-100цс14, й підстав відступати від неї не вбачається. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 1900,59 грн, з яких: 662,55 грн - борг за простроченим тілом кредиту, 238,04 грн - борг за нарахованими процентами на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 1000,00 грн - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р., з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial