Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

В березні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області ( далі [PERSON] РДА ) , [PERSON] сільської ради , [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в липні 1998 року померла його баба [PERSON] За життя баба набула право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) , що знаходиться на території [PERSON] сільської ради . Позивач є спадкоємцем по закону та має намір успадкувати вказану земельну частку (пай) , однак відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) , перешкоджає йому отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Крім того , сертифікат на право на земельну частку (пай) виданій [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про смерть , померла [PERSON]. Прохав поновити строк звернення до суду та встановити факт належності правовстановлюючого документа ; визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник позивача [PERSON] РДА у судовому засіданні проти позову не заперечував , прохав ухвалити рішення на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував, прохав вирішити справу на розсуд суду . Відповідач [PERSON] до суду не з»явилися , про розгляд справи повідомлялася належним чином та в установлений законом строк, про що свідчить оголошення на веб-сайті судової влади України. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії I-ВЛ №598742 [PERSON] померла 07.07.1998 року. На день смерті [PERSON] проживала сама в [INFO]. 24.02.1995 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради посвідчено заповіт , згідно якого [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] 24.06.1999 року [PERSON] отримала в [PERSON] державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з відсотками та житловий будинок в с.Каплунівка. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0130642 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) , яка перебуває у колективній власності [PERSON] КСП розміром 5, 79 в умовних кадастрових гектарах . Довідка [PERSON] сільської ради від 28.11.2018 р. свідчить про те, що земельна ділянка №280 на території [PERSON] сільської ради ,згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0130642 , що належить [PERSON] , є не витребуваною. Оскільки спадщина відкрилася в 1998 році , то застосуванню підлягають норми ЦК Української РСР( в редакції 1963 року). Як свідчить ст.534 ЦК України, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній \~ \~ \~ \~ або кільком особам як тим, що входять , так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом … Відповідно до ст. 537 ЦК України частина майна , що залишилися не заповіданою розподіляється між спадкоємцями за законом , закликаними до спадкоємства в порядку статтей 529-533 цього Кодексу . В судовому засіданні встановлено , що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом . Спадкоємцем майна [PERSON] стала [PERSON] ,яка успадкувала житловий будинок та грошовий вклад. Право на земельну частку (пай) , що належить [PERSON] залишилося не успадкованим. Згідно ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти , дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом ,якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків , хто був би спадкоємцем ; вони успадковують порівну в тій частці ,яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Спадкоємцями першої черги за законом майна [PERSON] є її онуки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ,оскільки син спадкодавці [PERSON] помер до відкриття спадщини 25.07.1983 року ,про що свідчить свідоцтво про смерть I-ВЛ №598741. У своїх нотаріально посвідчених заявах, [PERSON] та [PERSON] відмовляються від прийняття спадщини після баби. Позивач є єдиним спадкоємцем права на земельну частку (пай) , що належить його бабі [PERSON] , оскільки інші спадкоємці відсутні , сестри відмовилися від прийняття спадщини , а місце проживання спадкоємця [PERSON] не відомо. Згідно ст. 549 ЦК України визнається , що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично прийняв спадщину , заволодівши сертифікатом , але відсутність оригіналу правовстановлюючого документа , перешкоджає йому отримати нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса [PERSON] ДНК 06.09.2018 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Крім того , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0130642 , право на земельну частку (пай) належить [PERSON], а відповідно до свідоцтва про смерть , померла [PERSON] . Судом встановлено , що [PERSON] та [PERSON] одна й та ж сама особа та сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім»я [PERSON] належить [PERSON]. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), яка входить до складу спадкового майна, порушується право позивача, належним чином реалізувати своє право на оформлення спадкового майна. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду . Заслухавши пояснення представника позивача , суд дійшов до висновку про поновлення вказаного строку , оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved