Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON], [PERSON], від імені яких на підставі договору діє представник [PERSON], звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що являються спадкоємцями по закону після смерті відповідно їхнього чоловіка та батька [PERSON], який помер 04 серпня 2008 року в с. Райки Старокостянтинівського району. Після смерті [PERSON] залишилась земельна ділянка за кадастровим номером 6824288600:03:009:0168, площею 4,79 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі служби автодоріг; від Б до В землі [PERSON]; від В до Г землі [PERSON]; від Г до Д землі [PERSON]; від Д до Е землі [PERSON]С.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 113780, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 23 липня 2004 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області за № 99 від 31 березня 2004 року. Своє спадкове право на вищевказану земельну ділянку у рівних частках, позивачі не можуть оформити в державній нотаріальній конторі, у звязку з тим, що згідно листа управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі від 26 лютого 2016 року не можливо надати витяг про кадастровий номер вказаної земельної ділянки, оскільки в Державному земельному кадастрі під вищевказаним кадастровим номером, значиться інша земельна ділянка. Представник позивачів в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій підтримав обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог, які просив задовольнити, розглянувши справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву, якою не заперечив проти задоволення позовних вимог та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву, якою не заперечив проти задоволення позовних вимог та просив справу розглянути без участі представника управління. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер 04 серпня 2008 року в с. Райки Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 25, згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 097531, виданого Староостропількою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 06 серпня 2008 року. Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Староостропілької сільської ради Старокостянтинівського району від 10 лютого 2016 року за № 85 [PERSON] на день смерті був прописаний та проживав [INFO] «а» с. Райки Старокостянтинівського району. На день смерті померлого в склад його сімї входили його дружина [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачі фактично прийняли спадщину після смерті відповідно чоловіка та батька [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що слідує із змісту вищевказаної довідки виконавчого комітету Староостропілької сільської ради Старокостянтинівського району від 10 лютого 2016 року за №85. Позивачі подали відповідні заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, де вони були зареєстровані 24 лютого 2016 року за № 296, № 297. На підставі їх заяв була заведена спадкова справа № 120/2016 року до майна померлого (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43065961, виданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 24 лютого 2016 року). Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 11 квітня 2016 року за № 1316/01-16, вбачається, що позивачі являються єдиними спадкоємцями до майна померлого. Інших спадкоємців, а також передбачених законом та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] і померлим 04 серпня 2008 року [PERSON], як між дружиною та чоловіком підтверджується даними свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 854572, виданого Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 18 лютого 1962 року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] і померлим 04 серпня 2008 року [PERSON], як між сином та батьком підтверджується даними свідоцтва про народження позивача серії ІІІ-УР № 172710, виданого Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 29 грудня 1962 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка за кадастровим номером 6824288600:03:009:0168, площею 4,79 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі служби автодоріг; від Б до В землі [PERSON]; від В до Г землі [PERSON]; від Г до Д землі [PERSON]; від Д до Е землі [PERSON]С.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 113780, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 23 липня 2004 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області за № 99 від 31 березня 2004 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4235. Постановами державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10 березня 2016 року за № 834/02-31 та № 835/02-31 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку після смерті [PERSON] в звязку з тим, що не було надано витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку, а взамін нього було надене повідомлення, видане управлінням Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області від 26 лютого 2016 року за № 99-2203-99.31-461/2-16, згідно якого за кадастровим номером 6824288600:03:009:0168, який зазначений в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 113780, виданого на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області 31 березня 2004 року, в Державному земельному кадастрі знаходиться інша земельна ділянка, яка належить іншому власнику [PERSON] Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~ права на спадщину\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~ кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~ способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Допущена помилка при присвоєнні заявленій земельній ділянці кадастрового номеру в позасудовому порядку не може бути виправлена, тому права позивачів підлягають захисту. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на\~ вищевказану земельну ділянку відповідно до закону і зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності чи право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved