Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 11 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н (далі - Договір), за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач особистим підписом підтвердила, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком кредитний договір. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (п.2.1.1.5.5) позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, станом на 31.10.2019 року має заборгованість за договором у розмірі 59902,14 грн., із яких: 1908,60 грн. заборгованість за кредитом; 52931,91- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1732,96 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2828,67 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача 59902,14 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати у розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному об`ємі (а.с.42). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що будучи студенткою оформила 11.11.2010 року разом з картою для отримання стипендії і кредитну картку. Користувалася кредитними коштами та повертала, проте у 2015 році банк став автоматично, без її згоди, погашати заборгованість по кредиту, шляхом списання коштів з її карти для виплат, яку вона оформила в Приватбанку для отримання допомоги при народженні дитини, внаслідок чого вона переоформила карту в Ощадбанку для отримання допомоги на дитину. Після спливу строку дії кредитної картки, строк її дії не поновлювала та нову кредитну картку не отримувала. Надала заяву про застосування строку позовної давності до даних правовідносин (а.с.60), оскільки останні платежі нею було здійснено у 2012 році. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 11 листопада 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] , [INFO] , був укладений кредитний договір шляхом заповнення відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.9). Відповідач [PERSON] своїм підписом у анкеті - заяві підтвердила згоду з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Карта діє до останнього дня місяця, указаного на лицьовій стороні карти (пункти 2.1.1.2.4, 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.11). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] на підставі укладеного кредитного договору була видана кредитна картка № [NUMBER] , строком дії до останнього дня 08.2015 року (а.с.70). Відповідно до затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 та опублікованими в установленому законом порядку як пропозиція невизначеному колу осіб можливості отримання банківських послуг Умовами та правилами надання банківських послуг, а також згідно із витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідач [PERSON] за користування кредитними коштами зобов`язана сплачувати проценти за базовою ставкою 3.0% в місяць (нараховується на залишок заборгованості), розмір щомісячних платежів визначений у 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості), платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості за кредитом, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Умовами кредитного договору при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим договором, більше ніж на 30 днів встановлений штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми боргу (п.2.1.1.7.6). Згідно із наданою банком інформацією, яка відповідачем не спростована, встановлений кредитний ліміт на картковий рахунок неодноразово змінювався та 19.10.2013 року був збільшений до 2000.00 грн (а.с.78). Як вбачається із виписки по особовому рахунку за № № [NUMBER] , [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувалася ними та здійснювала сплату заборгованості, останній такий платіж здійснила 12.10.2012 року на суму 200 гривен (а.с.67 зворот). В подальшому відповідач не здійснювала самостійно платежів на виконання умов кредитного договору. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» /п.1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк»/ (а.с.40-41). Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31.10.2019 року відповідач має заборгованість за договором у розмірі 59902,14 грн., із яких: 1908,60 грн. заборгованість за кредитом; 52931,91- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1732,96 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2828,67 грн. - штраф (процентна складова) /а.с.6-8/. Під час розгляду справи [PERSON] заявила клопотання про застосування до вимог банку позовної давності (а.с.60). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.5 ст.261 ЦК України). Відповідно до п. 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Правил, відповідно до ст. 212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту строком повернення в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення процентів по овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У випадку непогашення суми простроченого кредиту, овердрафту або його частини понад 210 днів, весь кредит вважається простроченим і нарахування з дати переведення кредиту в статус прострочених проводяться відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. [PERSON] не сплачувала грошових коштів в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» після 12.10.2012 року, черговий платіж повинен була сплатити не пізніше 25 числа наступного місяця, тобто до 25.11.2012 року, з цього часу порушується право банку на своєчасне отримання плати за договором. До суду банком позов подано 12.12.2019 року (а.с.45). Оскільки відповідач своїм підписом в анкеті заяві надала згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та відкриття карткового рахунку на її ім`я, тому на неї поширюються Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли станом на 2010 рік. Відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг, у зв`язку з несплатою платежів за договором з 25.11.2012 року, бо з довідки про рух коштів вбачається автоматичне погашення кредиту з інших банківських карток, вся заборгованість по кредиту стала простроченою на 211 день з моменту несплати чергового платежу, тобто 24 червня 2013 року, тому саме з цього часу банк повинен був звернутися з позовом до суду. Таким чином, право вимагати повернення кредиту в повному об`ємі виникло у позивача на 211-й день, яким у цій справі є 24 червня 2013 рік, тому звернувшись до суду лише 12.12.2019 року, позивач пропустив трирічний строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Виходячи з заяви про застосування строку позовної давності, суд вважає, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності, визначений в 3 роки, який починається з часу, коли банк дізнався про наявність простроченої заборгованості, визначеною ним самим в Умовах та Правилах надання банківських послуг. Окрім того, змінивши строк виконання зобов`язання, позивач безпідставно нараховував проценти за користування кредитом та штрафні санкції. Саме до такої правової позиції дійшла Велика палата Верховного суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, висновки якої враховуються судом при застосуванні відповідних норм права. З цих підстав у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed