Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач), в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] (дата народження [INFO] ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: 1) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.07.2019 у розмірі 12148,40 грн. станом на 14.12.2020, яка складається з наступного: 9727,98 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 9727,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2420,42 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.07.2019, згідно з якою відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 10000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив згоду на те, що підписана Заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на сайті банку, складає Договір про надання банківських послуг, укладений між ним та банком. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли станом на момент підписання Заяви, що підтверджується підписом [PERSON] в Заяві. Отже, відповідач був повністю проінформованим про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, чинного з 01.03.2019, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити Банку заборгованість по кредиту та проценти від неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін в розмірі 86,4% від простроченої суми заборгованості - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується підписом в заяві. Однак, [PERSON] умови кредитного договору не виконуються, у зв`язку з чим у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 14.12.2020 становить 12148,40 грн., з яких: 9727,98 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 9727,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2420,42 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». З огляду на викладене, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01.03.2021 позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 24.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про огляд веб-сайту у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 16.04.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, як шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, так і шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада України» відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є , зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, за приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач у розумінні ст.ст. 128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток, так і оголошеннями, розміщеними на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 19.07.2019 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Заяви (а.с. 10). Як зазначено в анкеті-заяві, відповідач погоджується з тим, що підписана ним заява, разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, на підставі ст. 634 ЦК України. Також, у анкеті-заяві вказано, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщено на офіційному сайті на сайті банку www.privatbank.ua. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил банківських послуг, а також самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (зворотній бік а.с. 10). У наданій банком довідці, яка підписана [PERSON] 19.07.2019, зазначено розмір процентної ставки за межами пільгового періоду, відсотків річних - 43,2%; реальна річна процентна ставка, відсотків річних за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними платежами - 52,84%; кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн.; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4% (а. с. 11-12). У відповідності до умов договору від 19.07.2019 [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування. Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , з 19.07.2019 старт карткового рахунку [NUMBER] , 19.07.2019 відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн., з 06.08.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с. 9). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 14.12.2020 за договором б/н від 19.07.2019 [PERSON] має заборгованість в розмірі 12148,40 грн., з яких: 9727,98 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 9727,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2420,42 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с. 6-7). Наявність заборгованості у вказаному розмірі підтверджується також наданою позивачем випискою по рахунку відповідача (а.с. 59). Відповідно до довідки про надані кредитні картки [PERSON] було видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття якої 19.07.2019, зі строком дії до 05/2023; № [NUMBER] , дата відкриття якої 23.09.2019, зі строком дії до 08/2023 (а.с. 8). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 19.07.2019 укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 14.12.2020 склалась заборгованість: 9727,98 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі 9727,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита) та 2420,42 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12148,40 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved