Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В 2014 році позивачка звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 20 березня 2013 року підтримувала з відповідачем фатично шлюбні відносини, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, батьком якого є відповідач. Відносини між сторонами припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому позивачка вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повідомила, що оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання іншої дитини і подав зустрічний позов про зменшення розміру циї аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини доходу щомісяця, то вона вважає можливим теж зменшити розмір заявлених вимог і не заперечує проти стягнення на її користь 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця від дня подання позову до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні факт батьківства відносно дитини, а також проживання малолітньої дитини на утриманні позивачки не заперечував, визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця від дня подання позову до повноліття дитини, подав зустрічний позов, у якому фактично виклав заперечення проти стягнення аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини, мотивуючи тим, що вже має зобов'язання по сплаті аліментів на утримання іншої дитини на користь [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду повідомлена належним чином. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 20 березня 2013 року позивачка підтримувала з відповідачем фатично шлюбні відносини, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, батьком якого є відповідач, що видно із свідоцтва про народження дитини (л.с. 6). Відносини між сторонами припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні (л.с.7). Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. ст. 60 ч.4, 212 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В порядку, встановленому ст. 187 Сімейного кодексу України, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), заявивши про це у зустрічному позові, мотивуючи тим, що сплачує аліменти на утримання старшої доньки на користь третьої особи у справі [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку, але подав позов про зменшення розміру аліментів. Доводи викладені [PERSON] у зустрічному позові до [PERSON] суд приймає у якості заперечень, вони не можуть розглядатись як зустрічні, оскільки аліменти на користь [PERSON] не присуджені в судовому порядку і відповідно немає підстав для зменшення їх розміру. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] народження, аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи з дня звернення позивачки з позовом, тобто з 24.01.2014 року.

Outcome: approved