Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

В березні 2013 р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до громадянина Австрії [PERSON] про стягнення заборгованості за договором найму. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 1 серпня 2010 р. між ним та відповідачем було укладено договір найму житла із терміном дії до 31 липня 2011 року. Згідно умов якого позивач передав відповідачу на час дії договору у користування квартиру [ADDRESS]. Умовами договору було визначено, що розмір щомісячної орендної плати становить 7890 грн., які відповідач повинен був сплачувати не пізніше 7 дня кожного місяця. Умови договору позивачем було виконано та передано за актом прийому передачі орендовану квартиру. Відповідач свої зобовязання за договором по оплаті найму квартири не виконував, чим порушив права позивача. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за оренду плату з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в розмірі 98230,66 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідачу, як громадянину Австрії в порядку ст. 415 ЦПК України судом через Головне управління юстиції у м. Києві двічі направлялось окреме доручення про вручення процесуальних документів та оповіщалось про дату час і місце розгляду. Однак судові доручення двічі були повернуті до суду без виконання (а.с.135-136), а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі продажу квартири від 23.12.2009 року позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), зазначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 1 серпня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір найму житла, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.6-10). Відповідно до п. 3.1 умов договору було встановлено розмір щомісячної орендної платні становить 7890 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США на момент укладення Договору (п. 3.1.1 Договору). Згідно п. 3.2 Договору сторони визначили, що строк внесення орендної платні встановлюється не пізніше 7 дня кожного місяця проживання, який підлягає оплаті. Згідно з п. 3.1.3 Договору, нарахування орендної плати починається з моменту фактичного використання квартири. Відповідно до п. 4.1.1 Договору, моментом фактичного використання нерухомості за даним Договором є підписання сторонами Акту прийому-передачі квартири. Стаття 629 ЦК України встановлює, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивачем було належним чином виконано умови Договору, квартиру надано відповідачу для користування, що підтверджується Актом прийому-передачі квартири, підписаного відповідачем (а.с.15). Згідно з ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Відповідно до ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом і періодичність її внесення встановлюється у договорі найму житла. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання по Договору не виконував, орендну плату за квартиру не сплачував. Відповідно до п. п. 3.1-3.2 Договору відповідач зобов'язаний щомісяця сплачувати орендну плату у розмірі 7890 гривень. Пунктом 2.2.5 Договору передбачено обов'язок відповідача неухильно і вчасно вносити вищезазначену орендну плату. Згідно з п. 4.1.2 Договору, моментом закінчення користування житлом є підписання Акту здачі житлового приміщення, однак такий між сторонами не був підписаний, відповідач квартиру по акту здачі позивачу не передав. З пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що датою припинення договору оренди є 31 липня 2011 року, тобто строк закінчення дії договору. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язання за договором не виконав, чим порушив майнові права позивача. Згідно розрахунку позивача сума боргу за оренду житла становить: 94 680 грн. =7 980 грн. (місячна плата за квартиру)*12 (кількість місяців), яка підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить: 94 680 грн. *99,9785%(зведений індекс інфляції за період з 1 серпня 2011 року по 2 листопада 2012 року)=94 659 гривень 64 копійки. Сума боргу з урахуванням 3% річних та індексу інфляції: 94 659,64 грн.*3%(річні)*(459(кількість днів заборгованості)/365(кількість днів у році))+ 94 659,64 грн.=98 230 гривень 66 копійок. Отже в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач порушив взяти на себе зобовязанням за договором оренди, а тим самим порушив права позивача, у звязку з чим з відповідач на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по договору найму від 01 серпня 2010 року за період з 01 серпня 2010 року по 31 липня 2011 року в розмірі - 94 680 грн.: інфляційні втрати та 3% річних в розмірі - 3 550 грн. 66 коп., а всього в розмірі - 98 230 (дев'яносто вісім тисяч двісті тридцять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок. З положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає до стягнення судовий збір в розмірі - 982 грн. 31 коп. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved