Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 36\~718,35 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 23 квітня 2016 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 38 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.\~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п.\~2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при його укладанні надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою Банку. Однак, в порушення виконання зобов`язань відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 14 січня 2021 року у нього наявна заборгованість у розмірі 36 718,35 гривень, з яких: 31\~539,90 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 31 539,90 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 178,45 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Позовні вимоги обґрунтовує ст. ст. 207, 634, 638, 639, 642, 1054, 1066 ЦК України. Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. 05 квітня 2021 року відповідач [PERSON] через канцелярію подав до суду заперечення на позовну заяву у справі (відзив), в якому у повному обсязі просив відмовити у задоволенні заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк». Заперечення мотивує тим, що позивач не надав суду жодних доказів того, що він заборгував АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі, зазначеному у позовній заяві. На підтвердження у відповідача боргу позивачем подано до суду розрахунок заборгованості, копію анкети-заяви позичальника, умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, виписку по рахунку, фотокопії паспорту і коду відповідача. Однак, [PERSON] зазначає, що вказані документи не можуть підтверджувати факт існування в нього боргу перед позивачем, оскільки наведене у позовній заяві твердження про підтвердження ним своєї згоди на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ними договір, є безпідставним, так як він не підписував ні Умови та правила надання банківських послуг, ні Тарифи Банку, а також його не було ознайомлено з такими. За вказаних обставин вважає, що вони не є складовою частиною договору. Також зазначає, що у копії анкети-заяви позичальника вказано прізвище, адреси реєстрації і проживання, сімейний стан [PERSON] , які не відповідають паспортним даним останнього. Крім цього зазначає, що анкета-заява позичальника не може підтверджувати існування боргу, оскільки така є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні ЦК України і обов`язковим елементом укладення договору є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується матеріалами справи, що свідчить про відсутність договору між сторонами. В анкеті-заяві відсутні, зокрема, умови про надання позивачем тієї чи іншої суми, умови обов`язків повернення суми боргу, відсутній строк надання грошових коштів позивачем і строк повернення цих коштів відповідачем, відсутні будь-які посилання на карту, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, відсутня умова про отримання останнім цієї картки. Відповідач зазначає, що умови та правила надання банківських послуг і правила користування платіжною карткою також не можуть підтверджувати факт існування боргу, так як у цих документах немає жодного посилання на відповідача і вони не підписанні останнім, що свідчить про те, що вони не розповсюджуються на нього. Крім цього відповідач зазначає, що і виписка за період з 05 травня 2018 року по 18 січня 2021 року не муже підтверджувати факт існування боргу, оскільки у такій не зазначено інформацію щодо якого саме рахунку дана виписка. При цьому в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував обставину щодо отримання відповідачем картки або йому був відкритий рахунок. За вказаних обставин просив залишити позов АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення. 11 травня 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Меркулова В.В. подала до суду пояснення (відповідь на відзив), в якому просила позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі. Пояснення мотивоване тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 23 квітня 2016 року, в якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку, та Тарифами, які разом з цією заявою, складають договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом у Заявці приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифами банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифи, що розташовані на офіційному сайті Банку, складають договір про надання банківських послуг. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, позивач зазначає, що суду надано копію анкети-заяви від 23 квітня 2016 року, в якій чітко зазначено персональні дані, адресу проживання та іншу додаткову інформацію, необхідну для отримання кредитної картки, при цьому вказана інформація відповідачем про себе була заповнена особисто. З копії анкети-заяви вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що згідний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, він ознайомився та згідний з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Крім цього, до матеріалів позовної заяви додано витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5 % (42,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Тобто сторонами при укладення договору були обговорені всі істотні умови. Також позивач зазначає, що ним разом з позовною заявою до суду подано виписку з карткового рахунку, де прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, останній користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали на касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Стосовно заперечення відповідача на предмет не відповідності даних, зазначених в анкеті-заяві, позивач звертає увагу, що у даній анкеті-заяві хоч і було допущено помилку при заповненні даних відповідача, однак останній своїм підписом підтвердив актуальність заповнених даних, при цьому серія і номер паспорту та реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача зазначено вірно. Крім цього позивач зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволення у повному обсязі. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 38 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний із тим, що дана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згідний з його умовами, примірник якого він згідний отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту. До кредитного договору банк додав умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна і Універсальна ГОЛД» та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold». Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 14 січня 2021 року становить 36 718,35 гривень, з яких: 31\~539,90 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 31 539,90 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 178,45 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до вимог ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім анкети-заяви, [PERSON] був ознайомлений також з довідкою про умови кредитування, які містять підпис відповідача. У вказаних умовах зазначено, зокрема, процентну ставку у межах пільгового періоду; процентну ставку за межами пільгового періоду та тип процентної ставки. Отже, сторони погодили сплату відсотків за користування кредитними коштами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути\~всю суму кредиту, яку він отримав. Судом встановлено, що заборгованість складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками. Так, на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в розмірі 31\~539,90 гривень, прострочені відсотки в розмірі 5\~178,45 гривень у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. Стосовно тверджень відповідача про те, що анкета-заява є лише офертою у розмінні Цивільного процесуального кодексу України, а також про те, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував, що відповідач отримував якусь картку та йому відкрито рахунок, то суд не може погодитись із таким, оскільки банківською випискою по рахунку [PERSON] підтверджено, що з 05 травня 2018 року по 01 листопада 2020 року [PERSON] регулярно користувався встановленим йому кредитним лімітом. У цьому контексті суд зазначає, що у кожної людини є свобода вибору фінансової установи, яка займається наданням споживчого кредитування. При цьому, суд акцентує увагу на тому, що інформація про кредитний продукт, яку відповідач підписав, була викладена достатньо, чіткою, доступною, лаконічною і зрозумілою мовою, яка не допускає подвійного тлумачення: вказано як основні умови кредитування, процентну ставку, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання зобов`язання. Тобто на мамонт укладення договору у відповідача була можливість відмовитися від його підписання, але він погодився з такими умовами, отримав кредиті кошти, користувався ними. Крім того, Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право відповідача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору. Однак, незважаючи на те, що відповідач особисто підписав умови кредитування про те, що йому відомо про його право відмовитися від договору про споживчий кредит за умов, визначених Законом України «Про споживче кредитування», він цим правом не скористався, а навпаки отримав кредитні кошти та користувався ними. За таких обставин, є всі правові підстави для стягнення з [PERSON] суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 31\~539,90 гривень та прострочених відсотків у розмірі 5\~178,45 гривень. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2270 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved