Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2016 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості №2960 від 09 березня 2017 року, виданої ВДВС Бориспільського МРУЮ, заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2/359/1973, станом на 28 лютого 2017 року складає 15552 гривень 16 копійок. Дана заборгованість виникла з вини відповідача як особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30 травня 2017 року [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 13610 гривень 75 копійок. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2016 року та досягнення дитиною повноліття (а.с.5). 23 серпня 2016 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/359/1973, виданого 18 серпня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а.с.87). Згідно з довідки-розрахунком заборгованості №2960 від 09 березня 2017 року, виданої Бориспільським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області, заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2/359/1973, станом на 28 лютого 2017 року складає 15552 гривень 16 копійок (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів. Згідно роз'яснень, викладених в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2017 року довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 18 липня 2016 року по 28 лютого 2017 року №2960 від 09 березня 2017 року, видану старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Шепелевою О.С. було скасовано (а.с.46-49). Водночас, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за період з 18 липня 2016 року по 31 січня 2017 року №12031 від 16 травня 2017 року, загальна сума заборгованості станом на 31 січня 2017 року становить 7305 гривень 94 копійки (а.с.45). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] звертався до начальника служби у справах дітей Бориспільської міської ради Величко І.П. із заявою щодо надання йому відомостей про номер банківського рахунку для сплати аліментів за рішенням суду, що підтверджується заявою вх. №01-16-44 від 13 лютого 2017 року (а.с.64). Проте, як повідомила служба у справах дітей Бориспільської міської ради у своєму листі №01-14-44 від 02 березня 2017 року (а.с.65), [PERSON] відмовилась надавати будь-яку інформацію стосовно номера банківського рахунку для сплати аліментів на утримання малолітньої [PERSON] 23 січня 2017 року постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області звернуто стягнення на заробітну плату відповідача, зобов'язано проводити утримання із заробітної плати в загальному розмірі 50% щомісячно, з яких 25% - на погашення поточних платежів на утримання дитини, 25% - на погашення заборгованості виходячи з заробітної плати боржника за період з 18 липня 2016 року по 18 січня 2017 року (а.с.89). Із звіту про здійснені відрахування та виплати, виданого ТОВ «Авіапаливозаправна компанія «Бориспіль» №17/07/11-1 від 11 липня 2017 року, в якому [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів (заправних агрегатів), вбачається, що із заробітної плати відповідача утримуються аліменти у розмірі 25% та заборгованість у розмірі 25% з 01 лютого 2017 року (а.с.80). Виходячи зі змісту ст.196 СК України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами, а також наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст.196 СК України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вимог ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Вищевказані обставини дають підстави для висновку, що заборгованість по аліментам утворилась з незалежних від відповідача [PERSON] причин. Зокрема відповідач вживав заходів щодо встановлення номеру банківського рахунку для сплати аліментів, проте [PERSON] вчиняла дії, які свідчать про ухилення від отримання аліментів. Тому, суд вважає, що визначена [PERSON] неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 13610 гривень 75 копійок стягненню з [PERSON] не підлягає. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції №16 від 30 березня 2017 року вбачається, що при пред'явленні позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 640 гривень (а.с.1). Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, тому підстави для відшкодування їй судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed