Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди в сумі 8000 гривень та судові витрати по справі, в тому числі за надання правової допомоги адвоката в сумі 1050 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником квартири, що розташована в [ADDRESS] та проживає в ній і отримує послуги ДТЕК Донецькобленерго, а також своєчасно здійснює їх оплату. 03 липня 2017 року під час заміни електролічильника був складений акт про порушення правил користування електричною енергією та виписаний штраф в розмірі 534,36 гривень, який 12 липня 2017 року був сплачений позивачем на розрахунковий рахунок відповідача. Однак 29 вересня 2017 року без попередження квартиру позивача було відключено від електроенергії через наявність у нього заборгованості в сумі 535 гривень, про що він виявив письмове повідомлення у вхідній двері квартирі. Двічі 04 жовтня 2017 року та 06 жовтня 2017 року він звертався до відповідача із письмовими заявами про підключення квартири до електропостачання, оскільки штраф ним було сплачено своєчасно. Проте будь-яких відповідей він так і не отримав. 11 жовтня 2017 року його квартиру було підключено до електромережі без жодних оплат. 06 листопада 2017 року він знову звернувся до відповідача із заявою про надання відомостей про період його відключення, проте також не отримав відповіді. Наголошує, що відключення від електроенергії відбулось безпідставно та в порушення положень чинного законодавства без належного повідомлення його за 30 днів. Внаслідок тривалої відсутності електроенергії йому були завдані значні незручності та заподіяна моральна шкода. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та звертав увагу, що відповідач навмисно не надає відомостей про відключення та підключення його квартири до електроенергії з метою ухилитися від відповідальності за свої неправомірні дії. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала відзив, в якому зазначила, що у позивача не був укладений договір про користування електричною енергією та особовий рахунок був оформлений ще на попереднього власника. 03 липня 2017 року працівниками ДТЕК було виявлено порушення правил користування електроенергією для населення, яке виразилось у пошкодженні розрахункових засобів обліку, та зафіксовано в акті від 03.07.2017 року. Протоколом №1167 від 12.07.2017 року було прийнято рішення про нарахування споживачу до сплати вартості не врахованої електричної енергії у розмірі 534,36 гривень. В той же день позивачу було надано на сплату відповідний рахунок та попереджено про можливість відключення від енергопостачання. 29 вересня 2017 року постачальник був вимушений відключити споживача від енергопостачання. В наданій позивачем квитанції на сплату відсутній номер особового рахунку, номер та дата акту про порушення. Тому сплачений позивачем платіж не був ідентифікований. Вказує, що нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі відключення від електропостачання, а ПКЕЕН встановлюють відповідальність енергопостачальника у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири №25, яка розташована в будинку № 68 по вулиці Сєченова в місті Маріуполі, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу. Також позивач є споживачем послуг з електропостачання, оскільки зареєстрований в даній квартирі. Електроенергія у квартиру постачається ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за особовим рахунком № 640-25. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного кодексу цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР та Законом «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII, «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року (надалі Правила), які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Попри відсутність на момент спору єдиного договору між сторонами, вказані правовідносини є договірними, оскільки із вчинених взаємних конклюдентних дій, які полягали у підєднанні до електромережі, відкритті особового рахунку, споживанні та оплаті спожитої електроенергії, між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання споживачу електроенергії, на умовах, передбачених Законом та Правилами. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Встановлено, що 03 липня 2017 року представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за участю позивача був складений акт про порушення правил користування електричною енергією №213467 та виявлено порушення, яке виразилось у пошкодженні розрахункового засобу обліку електроенергії та його пломб. Із зазначеним порушеннями позивач погодився, що також підтвердив в судовому засіданні. 12 липня 2017 року на засіданні комісії Маріупольського РЕМ було прийнято рішення про нарахування суми збитків за актом в розмірі 534,36 гривень, про що в цей же день позивачу видано рахунок-квитанцію на вказану суму із зазначенням в ній всіх необхідних реквізитів.\~ Згідно наявної у справі квитанції та листа АТ Ощадбанк №120 від 11.06.2018 року позивач [PERSON] 12 липня 2017 року у відділенні Ощадбанку перерахував на розрахунковий рахунок ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» по особовому рахунку №640-25 грошові кошти в сумі 534,36 гривень із призначенням платежу - за порушення правил користування електричною енергією по акту №213467. Факт отримання грошових коштів на свій рахунок також підтверджує у своєму відзив представник відповідача та представлена ним виписка із свого програмного забезпечення. Таким чином, позивач своєчасно сплатив виставлений йому рахунок за нараховані послуги та будь-якої заборгованості станом на 13 липня 2017 року вже не мав. Згідно з пунктом 20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 27 Правил у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок обєкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, імя, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання побутовим споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі. Забороняється відключення побутових споживачів перед вихідними та святковими днями. Разом із тим, 29 вересня 2017 року працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» перед вихідним днями у пяницю було відключено квартиру [PERSON] від електричної енергії, що підтверджується поясненнями, викладеними у відзиві представника відповідача, та наявним у справі письмовим повідомленням про відключення (а.с.10), а також показами свідка [PERSON] Доказів того, що позивача у відповідності до вимог пункту 27 Правил було письмово попереджено за 30 днів до відключення, відповідач не представив. Так само не було надано доказів існування будь-якої заборгованості у [PERSON] за отримані послуги станом на день відключення електричної енергії, а доводи представника відповідача про відсутність необхідних реквізитів сплаченої позивачем рахунку-квитанції судом відхиляються, оскільки наявна у справі квитанція (а.с.9) містить в собі прізвище платника, номер особового рахунку 640-25 та номер акту про порушення №213467, що дозволяло відповідачу правильно врахувати платіж та не нараховувати зайву заборгованість. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Правил користування електричною енергією для населення, зокрема, порушення порядку відключення квартири, належної позивачу на праві власності, а саме: не направлено письмового попередження про відключення та не дотримано 30 денний строк відключення після отримання споживачем повідомлення про відключення. Крім того, відповідачем взагалі не доведено наявності у позивача заборгованості за електроенергією та за актом про порушення №213467 від 03 липня 2017 року, який було сплачено позивачем 12 липня 2017 року. За вказаних обставин суд вважає, що відключення від електроенергії квартири позивача слід визнати протиправним. При вирішенні спірного питання щодо законності покладення на відповідача відповідальності за відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступних положень закону. Закон України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Правовідносини сторін у даній справі випливають з договірних відносин щодо постачання ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» електричної енергії до квартири позивача - споживача електроенергії. Правила ст. 1167 ЦК України, якими керувався позивач в обґрунтування моральної шкоди, на спірні відносини не поширюються, оскільки регулюють позадоговірні (деліктні) правовідносини. Натомість між сторонами виникли договірні правовідносини. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357), які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Ці норми не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. Натомість пунктами 43 та 44 Правил передбачено, що енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом. Зазначену правову позицію також викладено в постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року по справі № 6-1575цс16. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що діючим законодавством в рамках договірних правовідносин між ДТЕК та споживачем [PERSON] не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання договірних зобовязань та положень діючого законодавства щодо безпідставного відключення споживача, а встановлено лише можливість стягнення двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed