Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В вевресні 2016 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 07.08.2009 року перебувають у шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] Позивач просила, суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн., починаючи від дня звернення до суду до досягнення донькою повноліття. Обґрунтовуючи таке стягнення позивач стверджує, що допомогу на дитину відповідач надає не регулярно та не в повному обсязі, тому вона і змушена звернутися в суд із позовом про стягнення з нього аліментів. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.13-14) В свою чергу, позивача направила до суду заяву, в якій зазначала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить провести розгляд справи за її відсутності. (а.с.15)Відповідач також направив заяву, в якій визнав позов в повному обсязі (а.с.16) Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 07.08.2009 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1148 (а.с.4) Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (або) і інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. На даний час дитина потребує фінансової підтримки з боку батька. Даних про те, що відповідач має на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи стан його здоров`я потребує додаткових фінансових затрат, матеріали справи не містять. Відтак суд враховуючи реальну потребу позивача у матеріальній допомозі на утримання доньки, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 1 000,00 грн., щомісячно починаючи з 22.09.2016 до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 551 гривня 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved