Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

В березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві вона вказала, що [INFO] в с. Скородинці Чортківського району Тернопільської області померла її матір [PERSON] . 20 квітня 2007 р. матір зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все належне їй майно де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла позивачці. Після смерті матері відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,53 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована у землях КСП колективного господарства «Поділля» Чортківського району Тернопільської області підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0272276 від 20 березня 1997 р. виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Чортківської районної державної адміністрації від 18 лютого 1997 р. №62, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15 травня 1997 р. за №664. В установленому законом порядку вона звернулася до державного нотаріуса по питанню оформлення спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину, однак було відмовлено та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання встановлення факту належності сертифіката на право на земельну частку (пай) спадкодавцеві та визнання права власності, оскільки у сертифікаті на право на земельну частку (пай) мати зазначена як « [PERSON] », а згідно свідоцтва про смерть записана мати як « [PERSON] ». Тому, [PERSON] просить встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов довірительки підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в заяві. Від відповідача Скородинської сільської ради надійшла письмова заява, про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. Третя особа Чортківська района державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 вищезазначеного Кодексу суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Скородинці Чортківського району Тернопільської області і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), площею 1,53 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована у землях КСП колективного господарства «Поділля» Чортківського району Тернопільської області. У сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0272276, виданого на підставі рішення Чортківської районної державної адміністрації від 18 лютого 1997 року № 62, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15 травня 1997 року за № 664, допущена помилка в прізвищі та імені матері позивачки, де зазначено її як « [PERSON] замість « [PERSON] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), площею 1,53 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в землях КСП колективного господарства «Поділля» Чортківського району Тернопільської області, та встановити факт належності, [PERSON] , померлій [INFO] в с. Скородинці Чортківського району Тернопільської області, правовстановлюючого документу Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0272276 від 20 березня 1997 р., виданого на підставі рішення Чортківської районної державної адміністрації від 18 лютого 1997 року № 62 на право на земельну частку (пай) розміром 1.53 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15 травня 1997 року за № 664, в якому особа спадкодавця зазначена як « [PERSON] », оскільки іншого способу захисту порушеного права немає . Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, суд приходить до висновку про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 420,40 гривень згідно квитанції ПАТ АБ «Укргазбанк» № 48223367 від 05.03.2020 року, що становить 210,20 гривень та 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень згідно квитанції ПАТ АБ «Укргазбанк» № 48223323 від 05.03.2020 року, що становить 420,40 гривень.

Outcome: approved