Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у червні 2018 року звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилалось на те, що 06.05.2010 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушує умови договору та своєчасно не сплачує кредит та проценти за нього і станом на 17.05.2018 року має 12645,51 грнзаборгованості, з яких: 743,1 грн заборгованість за тілом кредиту; 7594,05 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3230 грн. - пеня та комісія, а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн штраф (фіксована частина), 578,36 грн штраф (процентна складова). Представник позивача звернувся до суду із заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, слухати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України: одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 06.05.2010р. між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 17.05.2018 року позивачем нарахована заборгованість за кредитним договором в розмірі 12645,51 грн, з яких: 743,1 грн заборгованість за тілом кредиту; 7594,05 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3230 грн. - пеня та комісія; 500 грн штраф (фіксована частина); 578,36 грн штраф (процентна складова). Відповідач порушує умови договору та своєчасно не сплачує кредит та проценти за нього, тому на корить АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню: 743,1 грн заборгованість за тілом кредиту; 7594,05 грн заборгованість по процентах за користування кредитом. При вирішенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача пені та штрафу суд враховує наступне. Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Одночасно пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, визначених цим договором. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права викладені в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 і відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За таких обставин позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений, а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути лише пеню та комісію у розмірі 3230 грн. Всього з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 06.05.2010 року в загальній сумі 11567,15 грн, з яких: 743,1 грн заборгованість за тілом кредиту; 7594,05 грн заборгованість по процентах за користування кредитом; 3230 грн пеня та комісія. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 12645,51 грн, а підлягає задоволенню в сумі 11567,15 грн, що складає 91,47% (11567,15 х 100 : 12645,51). Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1611,7 грн судового збору (1762 х 91,47%).

Outcome: partial