Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості в сумі 18293,08 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву №б/н від 07 липня 2010 року, згідно з якою отримав кредит в розмірі 7700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, витягу з Тарифів банку. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов даного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 27 січня 2019 року в неї перед банком утворилася заборгованість у розмірі 18293,08 грн. з них: 10724,47 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 6221,32 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 847,29 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді від 11 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином, відзив не подав. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно з п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 07 липня 2010 року та отримав кредит в розмірі 7700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши вказану заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач надав суду розрахунок заборгованості за кредитом, згідно з яким станом на 27 січня 2019 року виникла заборгованість на загальну суму 18293,08 грн., яка складається із 10724,47 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 6221,32 грн. заборгованості за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 847,29 грн. - штраф (процентна складова). Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: заявою відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07 липня 2010 року (а.с.8), розрахунком заборгованості за договором № б/н від 07 липня 2010 року, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 31 травня 2015 року (а.с.10 - 12), розрахунком заборгованості за договором № б/н від 07 липня 2010 року, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 27 січня 2019\~року (а.с.13 - 14), Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с. 15 - 29). Крім того, позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» за договором № б/н від 07 липня 2010 року, укладеним між позивачем та відповідачем, відповідно до якої сторонами погоджено розмір штрафу при порушенні термінів платежів та розмір пені, а також базову ставку відсотків в місяць (а.с.9). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 627 ЦК України\~передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до \~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 27 січня 2019 року, а саме: 10724,47 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; При вирішенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені за прострочене зобов`язання в сумі 6221,32 грн., а також 250 грн. штрафу (фіксована частина); 847,29 грн. штрафу (процентна складова), в цій частині позову слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Одночасно, пунктом 1.1.5.20 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором не допускається. За таких\~обставин позов\~у частині\~стягнення пені\~не може\~бути задоволений,\~а тому,\~з відповідача\~на корить\~АТ КБ\~«Приватбанк» підлягає\~стягненню заборгованість\~за кредитним\~договором в\~загальній сумі\~12071,76\~грн.,\~яка складається\~із 10724,47 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 847,29 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1267,67 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 65,99 %).

Outcome: partial