Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

В березні 2014 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення юридичних фактів родинних відносин та постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що вона проживала разом з своєю бабусею [PERSON] по [ADDRESS]. У 2005 році після продажу вказаного домоволодіння [PERSON], вони перейшли жити до її чоловіка [PERSON] в [ADDRESS], де її бабуся прожила до часу смерті - [INFO] року. Разом з тим, її бабуся залишилась бути зареєстрованою у колишньому її будинку. Крім цього, у свідоцтві про народження її матері ім'я бабусі вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Визнання вказаних юридичних фактів необхідно для оформлення спадщини після смерті спадкодавці. В судовому засіданні представник заявниці підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи - Тарасовецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Свідок [PERSON] показав суду, що дійсно в 2005 році його батько купив у покійної [PERSON] домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS], після чого остання перейшла жити до своєї онучки [PERSON]. Свідок [PERSON] показав суду, що на час смерті [PERSON] вона постійно проживала в [ADDRESS] із заявницею, яка приходиться їй онучкою, оскільки свій колишній будинок вона продала. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних. Судом встановлено, що померла [INFO] року [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала із своєю онучкою [PERSON] в [ADDRESS], при цьому залишаючись бути зареєстрованою у домоволодінні по [ADDRESS], яке 23 квітня 2005 року продала [PERSON], що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу жилого будинку. Після смерті [PERSON] заявниця здійснила поховання своєї бабусі. Вирішуючи питання про встановлюючи даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням визнання заявлених вимог зацікавленою особою, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання заявниці з [PERSON] на час смерті останньої. Крім цього, у свідоцтві про народження матері заявниці [PERSON], ім'я її покійної бабусі [PERSON] вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Вказані факти підтверджуються показами свідків, довідками Тарасовецької сільської ради Новоселицького району та іншими зібраними по справі доказами. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

Outcome: approved