Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що вона 10.04.2012 року отримала кредит у розмірі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. [PERSON] не повернула своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов угоди, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 15.05.2018 року перед банківською установою [PERSON] має заборгованість 46673,89грн. Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності його представника і за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, - і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення. Тому, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що 10 квітня 2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого АТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.04.2012 року вбачається, що [PERSON] станом на 15.05.2018 року заборгувала позивачу 46673,89грн., з яких: 4612,17грн. - заборгованість за кредитом, 39062,96грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 300грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 2198,76грн. - штраф (процентна складова). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як [PERSON] не виконує свої обов'язки за кредитним договором і позичкодавець вимагає повернення позики, що залишилася; сплати процентів, належних йому; пені, комісії за користування кредитом та інших витрат. Оскільки судом установлено, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.04.2012 року [PERSON] станом на 15.05.2018 року заборгувала позивачу 46673,89грн., відтак, з відповідача слід стягнути таку суму боргу; а в зв'язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в сумі 1762грн.

Outcome: approved