Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 17 062,87 грн. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Фастівського міського суду Київської області та згідно виконавчого листа №2-1494 від 04 вересня 1999 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28 серпня 1999 року до досягнення дитиною повноліття. Протягом останніх років, відповідач майже не надавав фінансової допомоги на утримання дитини. В зв»язку з цим, станом на 17 лютого 2015 року, за відповідачем утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 57 215,41 грн., відповідно пеня складає 17 062,87 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач та третя особа - Відділ ДВС Фастівського МРУЮ не з»явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Суд, з'ясувавши обставини справи, повно і всебічно вивчивши матеріали справи та письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно рішення Фастівського міського суду Київської області та згідно виконавчого листа №2-1494 від 04 вересня 1999 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28 серпня 1999 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються щомісячно за змістом статті 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх слати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Верховний Суд України своїм листом від 25 листопада 2009 року за № 6.3-2009 роз'яснив, що згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно довідки-розрахунку заборгованості виданої Відділом ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції від 16 березня 2015 року №03.3-22/3564/6, внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] рішення суду, за ним утворилась заборгованість станом на 17 лютого 2015 року по виплаті аліментів в сумі 57 215 грн. 41 коп.(а.с.5-8). Позивачем проведено розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, який міститься в матеріалах справи, в якому загальна сума неустойки за період заборгованості з вересня 2009 року по лютий 2015 року, яку вирахувала позивач становить 17 062 грн. 87 коп. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved