Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

АТ «Мегабанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 травня 2018 року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №64-311-850-2-18-Г, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5387 гривень 93 копійки зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15% з кінцевим терміном повернення до 28 травня 2020 року включно. Оскільки позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а останній в порушення норм закону та умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2020 року має заборгованість в розмірі 7755 гривень 17 копійок, в тому числі: заборгованість по кредиту - 4598 гривень 61 копійка, - заборгованість за нарахованими відсотками - 193 гривні 19 копійок, по комісії - 538 гривень 80 копійок, штраф - 2424 гривні 57 копійок, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7755 гривень 17 копійок та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву в якій справу просить розглянути без участі представника позивача, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити без його участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 29 травня 2018 року між ПАТ «Мегабанк» правонаступником якого є АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №64-311-850-2-18-Г, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5387 гривень 93 копійки зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15% з кінцевим терміном повернення до 28 травня 2020 року включно (а.с. 5). У відповідності до п. 4.1 зазначеного вище кредитного договору погашення кредиту здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором (а.с. 6). Як вбачається з заяви про видачу готівки №TR.1781480.7002.46 від 29 травня 2018 року [PERSON] отримав в ПАТ «Мегабанк» 5387 гривень 93 копійки кредитних коштів (а.с. 8). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №64-311-850-2-18-Г від 29 травня 2018 року заборгованість [PERSON] станом на 01 лютого 2020 року становить 7755 гривень 17 копійок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не спростований останнім та об`єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, [PERSON] станом на 01 лютого 2020 року за договором №64-311-850-2-18-Г від 29 травня 2018 року становить 7755 гривень 17 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 4598 гривень 61 копійка, - заборгованість за нарахованими відсотками - 193 гривні 19 копійок, по комісії - 538 гривень 80 копійок, штраф - 2424 гривень 57 копійок, який суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 546, 548 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Враховуючи норми ЦК України та положення договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на їх користь штрафу в розмірі 2424 гривень 57 копійок. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку внатурі. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кошти по кредитному договору та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитними коштами, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102 гривні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved