Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що 07.08.2007 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 4050 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних. Однак, всупереч підписаному кредитному договору, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснив повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12208 грн. 18 коп. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2007р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 4050 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних. За період прострочення виконання зобов`язання станом на 07.02.2019 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 12208 грн. 18 коп., яка складається з наступного: 2561 грн. 59 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 6927 грн. 15 коп. - нарахована пеня за прострочене зобовязання; 1900 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 250 грн. штраф (фіксована частина); 569 грн. 44 коп. - штраф (процентна складова). Дані обставини підтверджуються анкетою - заявою на отримання кредиту від 07.08.2007 року, умовами і правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», розрахунками заборгованості станом на 07.02.2019 року. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає вимогу про стягнення з відповідача пені безпідставною виходячи із наступного. Відповідно до положень ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору договору, передбачено застосування штрафів його фіксованої частин та процентної складової як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору. У той самий час, сторонами передбачена сплата пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов АТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення пені не може бути задоволений, а на відповідача слід покласти штраф його фіксовану частину та процентну складову. Всього з відповідача на корить АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором у розмірі 3381 (три тисячі триста вісімдесят одна) гривня 03 (три) копійки, яка складається з наступного: 2561 грн. 59 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 250 грн. штраф (фіксована частина); 569 грн. 44 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 532 грн. 20 коп. (3381 грн. 03 коп. * 1921 грн. / 12208 грн. 18 коп.). Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 610-612, 623, 625, 629, 1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved