Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовані тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого [PERSON] 20 липня 2011 року підписав заяву № б/н та отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання згідно умов договору належним чином не виконав, а тому станом на 30 жовтня 2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 65643 грн. 01 коп., яку позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик до суду. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про надання банківських послуг та на підставі анкети-заяви № б/н від 20 липня 2011 року відповідачу [PERSON] позивачем АТ КБ «ПриватБанк» надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2700,00 гривень. Згідно даного договору відповідач [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, [PERSON] взятих на себе зобов`язань по погашенню кредиту та процентів не виконав, а тому станом на 30.10.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 65643 грн. 01 коп. та складається з наступного: 1281 грн. 39 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 56259 грн. 57 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4500 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею; а також штрафи: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 3102 грн. 05 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наявних обставин суд приходить висновку, що відповідач [PERSON] не виконав умов за договором про надання банківських послуг, тому з нього слід стягнути на користь позивача борг за цим договором. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимогст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved