Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 11.03.2008 до позивача звернувся [PERSON] , підписав анкету-заяву від 11.03.2008, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана ним разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписавши заяву між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а позичальнику надано у користування кредитку картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13000,00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав, однак позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого виник борг. Позичальник помер\~ [INFO] .\~ Станом\~на дату\~смерті,\~ заборгованість\~ позичальника\~перед банком\~за кредитним\~договором б/н\~від 11.03.2008\~становить 14234,60\~грн.\~(яка\~складається з\~заборгованості за\~простроченим тілом\~кредиту 14234,60\~грн.).\~Спадкоємцем,\~який проживав\~разом зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини є[PERSON] . Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять в тому числі і кредитні зобов`язання померлого позичальника. Позивачем відповідачу направлявся лист-претензія щодо сплати заборгованості, однак він були останнім проігнорований. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 14234,60 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 06.04.2021 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.03.2008 договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] помер, про що 11.01.2018 складено відповідний актовий запис № 296, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.03.2018 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER] . Зі змісту паспорту померлого позичальника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 07.09.2001, Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, паспорту відповідача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 24.06.2011 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що позичальник та відповідач мають одну і ту саму адресу зареєстрованого місця проживання, а саме: [ADDRESS] . Зі змісту довідки виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 02.06.2021 № 02-02-08/2529 встановлюється, що по день смерті [INFO] [PERSON] у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані відповідач- [PERSON] , [INFO] та дружина померлого позичальника [PERSON] [INFO] . Позивач Вільнянській державній нотаріальний конторі направляв претензію кредитора від 17.06.2020 № SAMDN51000020369317 з проханням включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до спадкової маси, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, повідомити банк про звернення спадкоємців із заявами про прийняття спадщини та повідомити банк чи видавалися свідоцтва про право на спадщину. Згідно відповіді на претензію від 21.07.2020 № 1009/02-14/224-2020, Вільнянською державною нотаріальною конторою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відмовлено в наданні інформації відносно спадкоємців [PERSON] з посиланням на нотаріальну таємницю. В матеріалах справи міститься лист-претензія від 04.11.2020 №51000020369317, яка направлялася відповідачу [PERSON] . З розрахунку, наданого позивачем, заборгованість позичальника на день його смерті за договором б/н від 11.03.2008 становить 14234,60 грн. (яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту 14234,60 грн.). З копії спадкової справи № 224/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємець [PERSON] , [INFO] , з заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~ст. 608 ЦК України. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, відтак, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст. ст. 1281, 1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. ст. 1281, 1282 ЦК України,\~щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ст. 1281 ЦК України). Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ст. 1282 ЦК України). Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012, роз`яснено, що з урахуванням положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Главою 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, визначено, зокрема, спадщина відкривається при зверненні спадкоємця (п. 1.2); спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (п. 2.1); право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття (п. 3.1); заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі (п. 3.3); при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва (п. 4.1); свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270 ЦК України, ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків (п. 4.9); для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком (п. 4.11). З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертався, відповідно свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Наведене підтверджує відсутність волевиявлення відповідача на вступ у спадщину у будь-якому вигляді після померлого [INFO] [PERSON] , а доводи позивача, які грунтуються виключно на констатації факту наявності у паспорті громадянина України відповідача відомостей про реєстрацію його місця проживання за тією ж адресою, за якою до смерті проживав позичальник, суд вважає необгрунтованими. Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed