Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Бериславська місцева прокуратура Херсонської області звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Великоолександрівської селищної ради Херсонської області до [PERSON], Дочірнього підприємства «Агропроменерго» та Приватного підприємства «Агропроменерго» про скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на майн, витребування майна з чужого незаконного володіння, вказуючи, що прокурор Великоолександрівського району Херсонської області у 2006р. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Великоолександрівської селищної ради до ПП «Агропроменерго» про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1 від 16.10.2003р. згідно з яким селищною радою продано ПП «Агропроменерго» банно-пральний комбінат вартістю 49 400 грн., розташований по [ADDRESS] Рішенням Господарського суду Херсонської області від 27.05.2009р. позовні вимоги було задоволено, а постановами Запорізького апеляційного Господарського суду від 28.08.2009р. та Вищого Господарського суду України від 28.01.2010р., та Ухвалою Вищого суду України від 11.03.2010р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. Однак після рішення Господарського суду спірний об»єкт залишився у володінні та користуванні ПП «Агропроменерго». 09.02.2010р. сесією Великоолександрівської селищної ради прийнято рішення № 1229 яким було скасовано попередні рішення селищної ради та визнано такими, що втратили чинність свідоцтво про право власності на будівлю банно-прального комбінату, виданого на підставі скасованих рішень виконкому селищної ради. Постановами Апеляційного суду та Господарського суду від 16.0611р; 13.07.11р.; 31.03.13р; 12.02.14р. рішення сесії визнано чинним. Крім того у 2010р. прокурором Великоолександрівського району в інтересах держави в особі Великоолександрівської селищної ради заявлено вимоги до ПП «Агропроменерго», третя особа [PERSON] про повернення приміщення банно-прального комбінату з котельнею у комунальну власність територіальної громади смт. В.Олександрівка, які були задоволені судом першої інстанції та апеляційної, вищої інстанції. 11.12.13р. Господарським судом Херсонської області видано наказ № 15/100-ПН-10 про примусове виконання рішення суду, однак на момент виконання даного наказу спірне майно у відповідача було відсутнє, оскільки ПП «Агропроменерго» відчужило майно на користь третіх осіб, які у подальшому шляхом укладення договору дарування відчужили майно на користь [PERSON] 17.01.15р. Великоолександрівською міжрайонною прокуратурою пред»явлено позов в інтересах держави в особі Великоолександрівської селищної ради до [PERSON] про витребування спірного майна з чужого незаконного володіння відповідача, який було задоволено судом першої та апеляційної інстанції. В ході примусового виконання рішення суду 31.07.15р. [PERSON] у присутності державного виконавця за актом прийому-передачі передав спірний об»єкт селищному голові Великоолександрівської селищної ради. У 2016р. Великоолександрівській селищній раді стало відомо, що передавши спірний об»єкт власнику [PERSON] відчужив майно на користь третіх осіб, в зв»язку з чим прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Великоолександрівської селищної ради з даним позовом. У судовому засіданні прокурор, представник Великоолександрівської селищної ради позовні вимоги уточнили, доповнивши первісні вимоги вимогою скасувати записи про державну реєстрацію право власності відповідачів на спірний об»єкт. При цьому пояснили, що Великоолександрівською селищною радою з 2006р. вживаються заходи щодо повернення у власність неправомірно відчуженого майна, а саме банно-прального комбінату з котельнею, які у 2003р. згідно договору купівлі-продажу № 1 від 16.10.2003р. придбав [PERSON] Останнім не зважаючи на рішення судів різної інстанції про повернення майна Великоолександрівській селищній раді неодноразово укладання угоди про його відчуження на користь третіх осіб, що унеможливлювало виконання рішень. В ході примусового виконання останнього рішення Великоолександрівського районного суду від 27.04.15р. залишеного без змін рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23.06.15р. [PERSON] 31.07.15р. в присутності державного виконавця передав селищному голові Великоолександрівської селищної ради спірний об»єкт за актом прийому-передачі. У 2016р. Великоолександрівська селищна рада намагаючись зареєструвати право власності на вказаний об»єкт з»ясувала, що [PERSON] відчужив спірне майно на користь третіх осіб, не визнавши т.ч. право власності Великоолександрівської селищної ради на зазначене майно, що призвело до спору з цього приводу. Просять позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON], він же представник відповідачів ПП «Агропроменерго», ДП «Агропроменерго» позовні вимоги у судовому засіданні не визнав і пояснив, що прокурором не доведено наявність підстав для звернення до суду з метою захисту інтересів держави в особі Великоолександрівської селищної ради. Прокурором не надано жодного доказу на підтвердження права власності Великоолександрівської селищної ради на спірний об»єкт. Крім того, оскільки ДП «Агропроменерго» є добросовісним набувачем немає підстав для витребування спірного майна з володіння ДП, оскільки відсутня обставина вибуття даного майна з володіння селищної ради поза її волею. Крім того до спірних правовідносин слід застосувати строк позовної давності, оскільки позивач дізнався про можливе порушення його прав ще у 2006р. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши прокурора, відповідача, представників позивача, відповідачів, дослідивши та проаналізувавши всі обставини спору суд приймає до уваги слідуюче. З пояснень та наданих матеріалів встановлено, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 27.05.09р. визнано недійсним договір купівлі-продажу банно-прального комбінату з котельнею, який було укладено 16.10.03р. між Великоолександрівською селищною радою та ПП «Агропроменерго», яке було залишено без змін відповідними рішеннями господарських судів від 28.08.09р., 28.01.10р. та ухвалою Верховного Суду України від 11.03.10р. Однак, майно залишалось в користуванні ПП «Агропроменерго». На підставі зазначеного рішення Господарського суду Великоолександрівська селищна рада прийняла рішення № 1229 від 09.02.10р. яким скасувала рішення виконкому про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю банно-прального комбінату по [ADDRESS] та про правоустановчі документи на нежитлову будівлю банно-прального комбінату по [ADDRESS]; свідоцтва про право власності на будівлю банно-прального комбінату, видані на підставі скасованих рішень виконкому, визнано такими, що втратили чинність. Зазначене рішення № 1229 оскаржувалось, але постановами Великоолександрівського районного суду від 16.06.11р. і від 13.07.11р. та ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду відповідно від 25.05.12р. та 31.01.13р. в скасування пунктів 4-7 зазначеного рішення було відмовлено. В порушення вимог ст.1212, 1213 ЦК України, поскільки відпала підстава на якій було набуте майно, ПП «Агропроменерго» не повернуло майно В.Олександрівській селищній раді. З поданої заяви та матеріалів вбачається, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 09.08.10р. було задоволено позов прокурора і прийнято рішення про вилучення із володіння ПП «Агропроменерго» та передачу у володіння Великоолександрівській селищній раді частини будівлі банно-прального комбінату площею 1434 м.2, літ. «А», будівлю котельної літ. «Б», що знаходяться за адресою [ADDRESS] (а.с.28-44). Не дивлячись на наявні судові рішення на підставі яких банно-пральний комбінат повинен повернутися до комунальної власності Великоолександрівської селищної ради, ПП «Агропроменерго» продало спірне майно згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 17.04.13р. [PERSON], а 22.08.13р. це майно було подароване нею [PERSON] згідно договору дарування нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON]. Проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] 17.05.2015р. Великоолександрівським міжрайонним прокурором заявлено позов до [PERSON], треті особи реєстраційна служба В.Олександрівського РУЮ та приватний нотаріус [PERSON] про витребування з незаконного володіння об»єктів нерухомості, а саме частини будівлі банно-прального комбінату та будівлі котельної. Рішенням Великоолександрівського районного суду від 27.04.15р. позовні вимоги були задоволенні частково в частині витребування спірного майна з чужого незаконного володіння, яке рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23.06.15р. у вказаній частині залишено без змін. В ході примусового виконання зазначеного рішення 31.07.15р. [PERSON] за актом прийому-передачі передано селищному голові Великоолександрівської селищної ради витребуваний об»єкт. Однак станом на 07.07.16р. було встановлено, що власником банно-прального комбінату є [PERSON], ПП «Агропроменерго» та ДП «Агропроменерго», що підтверджується інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон, відчуження, об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, що підтверджує ту обставину, що в ході примусового виконання рішення суду [PERSON] відчужено спірне майно на користь інших осіб. Вказана обставина свідчить про невизнання [PERSON] права власності Великоолександрівської селищної ради на спірне майно, а отже і виникнення спору з цього приводу. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Стаття 238 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 330 ЦК України вказує, що якщо майно, відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно інвентарної картки обліку основних засобів В.Олександрівської селищної ради за нею рахувалось приміщення банно-прального комбінату та котельні банно-прального комбінату, які зняті з обліку, згідно відмітки, за договором купівлі-продажу. Надані суду рішення В.Олександрівської селищної ради підтверджують, що вона здійснювала повноваження власника щодо цього майна і наявні рішення судів не спростовують належність спірного майна селищній раді. В судовому порядку це питання не оспорювалось. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним - ст.387 ЦК України. У недобросовісного набувача майно може бути витребуваним у всякому разі. Стаття 388 ЦК України передбачає право власника на витребування майна від добросовісного набувача і воно залежить від того, набуто майно відплатно чи безвідплатно. Майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках. Якщо майно було придбане за відплатним договором добросовісним набувачем, можливість його витребування залежить від того, яким саме чином майно вибуло з володіння позивача: за його волею чи поза неї. Відповідач посилається на те, що він є добросовісним набувачем і майно вибуло з власності позивача за його волею - внаслідок укладення договору купівлі-продажу. Дійсно, ПП «Агропроменерго», директором якого був і залишається [PERSON], уклало з В.Олександрівською селищною радою 16.10.03р. договір купівлі-продажу банно-прального комбінату по [ADDRESS]. Але цей договір визнано судом недійсним. Судами було встановлено, що при укладанні договору купівлі-продажу оцінка грошової вартості БПК із залученням незалежної експертної організації проведена не була; умови і порядок приватизації згідно вимог діючого законодавства дотримані не були; згоди територіальної громади на приватизацію цього об»єкту отримано не було; визначена в позові сума продажу не надійшла до продавця. Виходячи з викладеного можна вважати, що майно вибуло поза волею власника, бо воля його була спрямована на продаж об»єкту за певних умов, які не було дотримано - зокрема щодо експертної оцінки та отримання грошових коштів. Крім того, як встановлено рішеннями судів, не було отримано згоду територіальної громади на приватизацію даного об'єкту, тобто на його відчуження. В даній ситуації представницьким органом було порушено права територіальної громади. Верховний Суд України в постанові по справі № 6-165 ЦС 13 від 12.02.14р. звернув увагу на те, що у випадку, коли майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину перевірці судом підлягає чинність правочину, а також питання чи мав намір власник відчужувати майно, чи наділяв повноваженнями щодо відчуження представника, чи діяв останній в інтересах власника, чи відповідали ці дії волі власника та чи схвалив би власник в подальшому вчинений від його імені правочин. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами. В силу ст.60 вказаного закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об»єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть здавати їх в оренду, продавати і купувати, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об»єктів, що приватизуються та передаються у користування та оренду. Майнові операції з об»єктами комунальної власності не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб»єктів. Оскільки Великоолександрівська селищна рада про порушене право на спірний об»єкт дізналася лише після отримання інформаційної довідки з державного реєстру, а саме те що, право власності на спірний об»єкт зареєстровано за відповідачами строк позовної давності на звернення до суду не пропущено. Таким чином позовні вимоги Бериславської місцевої прокуратури підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved