Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 16.06.2017 року між ПАТ «УкрСиббанк» (з 27.11.2018 року АТ «УкрСиббанк» ) та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку [NUMBER] , згідно умов якого позичальник отримав кредит в сумі 85184,18 грн. Позичальник зобов`язався повертати наданий кредит щомісячно в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але не пізніше 16.06.2022 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язувався сплатити проценти в розмірі 55% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у розмірі 62% річних. Крім того, позичальник сплачує у випадках, передбачених договором, комісію в розмірі 1,6% від суми кредиту. [PERSON] всупереч умов кредитного договору тривалий час не здійснює платежів у повному обсязі для повернення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує умови договору. 17.01.2019 року відповідачу направлялась вимога про погашення заборгованості, проте вона залишена без задоволення. Станом на 01.03.2019 року заборгованість по цьому договору становить 73 376,22 грн, з яких: 48 203,16 грн - кредитна заборгованість, 13 476,67 грн -заборгованіть по процентах за користування кредитом, 9577,70 грн - заборгованість по комісії, 760,82 грн - пеня за за прострочення сплати кредиту, 814,24 грн - пеня за прострочення сплати процентів, 543,63 грн - пеня за прострочення сплати комісії. За викладених обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Позивачем АТ «УкрСиббанк» було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2019 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Копія вказаної ухвали разом з позовної заяви з додатками надсилалась за адресою проживання відповідача та отримана членом сім`ї 29.03.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21050 1260484 3, що є належним чином повідомлення сторони (ст. 130 ЦПК України). Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом установлено, що 16.06.2017 року між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит розміром 85184,18 грн шляхом зарахування коштів в сумі 85000 грн на картковий рахунок позичальника, перерахування з позичкового рахунку 85,18 грн на рахунок страховика ПАТ «СК «КАРДІФ» та перерахування 99 грн на рахунок банку разової комісії при наданні кредиту. Банк кошти надав, доказів протилежного суду не надано. Позичальник зобов`язався повертати наданий кредит щомісячно в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але не пізніше 16.06.2022 року. Умовами кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 55% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін сплачуються відсотки у розмірі 62% річних (п.3.8, 3.9. кредитного договору). Крім того, відповідно до п. 3.11 договору позичальник сплачує банку комісію в розмірі 1,6 % суми кредиту у випадку порушення умов п. 3.5.1.договору (додаток №1 до договору). Позичальник свої зобов`язання належними чином не виконує. 17.01.2019 року на адресу позичальника банком надсилалися вимоги про добровільне погашення заборгованості (а.с.19), яка залишилася без виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 01.03.2019 року виникла заборгованість, яка становить 73 376,22 грн, з яких: 48 203,16 грн - кредитна заборгованість, 13 476,67 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 9577,70 грн - заборгованість по комісії, 760,82 грн - пеня за прострочення сплати кредиту, 814,24 грн - пеня за прострочення сплати процентів, 543,63 грн - пеня за прострочення сплати комісії (а. с. 25-27). Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих суду доказів та не оспорена відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що дійсно існує порушення виконання зобов`язань, право позивача порушене, в зв`язку з чим банк використав передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України та умовами договору право про дострокове повернення кредиту, а тому заборгованість, розмір якої встановлений в судовому засіданні, підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1921 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved