Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 26 жовтня 2009 року, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 30,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, тому, станом на 16 липня 2018 року за ним існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 18085,76 грн. Сума заборгованості складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1389,45 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 9933,86 грн., заборгованості за пенею в розмірі 5425,03 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 837,42 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18085,76 грн. та судовий збір по справі в сумі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Статтею 509 ЦК України передбачено, що в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] отримав кредит, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 26 жовтня 2009 року, в розмірі 10000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, однак не в повному обсязі і не своєчасно сплачував кредит, а тому станом на 16 липня 2018 року у нього виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача становить 18085,76 грн., та складається з наступного: 1389,45 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9933,86 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 5425,03 грн. заборгованість за пенею; 500 грн. штраф (фіксована частина); 837,42 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи те, що у [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд приходить до висновку про її стягнення з відповідача. Вирішуючи питання про визначення складових заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1389,45 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 9933,86 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по пені в розмірі 5425,03 грн. В задоволенні ж позовних вимог про стягнення з відповідача сум штрафу слід відмовити, оскільки одночасне застосування пені та штрафів за одне й те саме порушення не допускається. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог за подання до суду позовної вимоги майнового характеру юридичною особою з ціною позову 18085,76 грн. у розмірі 1631 грн. 70 коп. (16748,34 грн. : 18085,76 грн. х 1762). У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: approved