Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В вересні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в обгрунтування якого вказав, що 18 квітня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №1482007/1р, а зі співвідповідачем [PERSON] відповідний договір поруки. За кредитним договором позичальник отримала кошти в сумі 8019,80 доларів США з терміном користування до 17.04.2013 року з умовою сплати процентів за користування кредитними коштами 12,5% річних на поточну заборгованість, 13,%% річних на прострочену заборгованість. Строк дії договору до 17.04.2014 року; порядок повернення кредиту та сплати процентів щомісячними платежами; розмір пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків 0,1% річних за кожен день прострочення; позовна давність три роки, включаючи вимоги зі сплати неустойки. В 2010 році рішенням суду позивачу була присуджена заборгованість за кредитним договором в сумі 7069,97 доларів США та 10,04 грн., що утворилася на 30.10.2009 року. 27.01.2014 року дана заборгованість відповідачами повністю сплачена, внаслідок чого 5.03.2014 року було закінчено виконавче провадження за вказаним рішенням суду. Однак оскільки договірних відносин рішенням суду не припинено, станом на 31.08.2014 року утворилася заборгованість зі сплати відсотків 2454,04 доларів США (станом на 27.01.2014 року), пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 116,89 грн., за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 142,73 грн. Вказані суми коштів просить стягнути з відповідачів солідарно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав, додатково пояснивши, що строк позовної давності позивачем не пропущено. Так, заборгованість [PERSON] була визначена рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.02.2010 р. станом на 30.10.2009 р., після чого заборгованість по процентах в сумі 2454,04 доларів США нарахована банком за період 31.10.2009 р. по 27.01.2014 р. Присуджена судом заборгованість по тілу кредиту була погашена протягом періоду 16.01.2011 - 27.01.2014 рр. Заборгованість по прострочених процентах в сумі 757,34 доларів США, присуджена банку, була погашена: 07.06.2010 р. - 139,00 доларів США; 04.10.2010 р. - 400,00 доларів США; 17.01.2011 р. - 218,34 доларів США. Однак окрім погашення заборгованості, що була стягнута рішенням суду, позичальником було здійснено три платежі на погашення процентів в сумі 158,24 доларів США: 13.09.2011 р. - 111,39 доларів США; 28.01.2014 р. - 4,03 доларів США; 30.01.2014 р. - 42,82 доларів США. Таким чином, за період з 31.10.2009 р. по 27.01.2014 р. банком було нараховано 2612,28 доларів США процентів, добровільно сплачено на їх погашення 158,24 долари США, внаслідок чого різниця становить 2454,04 доларів США. Оскільки частина нарахованої банком суми боржником була сплачена до звернення кредитора до суду, зазначене свідчить про визнання ним свого боргу, а отже перебіг позовної давності перервався вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу. При цьому листи, що направлялися банком до ДВС, на які посилається відповідач, підтверджують виконання позичальником рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.02.2010 р. та закінчення виконавчого провадження по даному рішенню суду, а не припинення зобов'язань по кредитному договору. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не зявились, подали клопотання про слухання справи за їх відсутності. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву в якій позовні вимоги не визнав, справу просить слухати за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 18 квітня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] укладений кредитний договір № 1482007/1р, відповідно до п. 1.1 якого банк надав відповідачу кредит у сумі 8019,80 доларів США на строк з 18 квітня 2007 року по 17 квітня 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних. Згідно з п. 3.3.1 кредитного договору відповідач зобов'язалася здійснювати повернення суми кредиту згідно з графіком, визначеним даним пунктом кредитного договору, а саме: щомісячно у сумі 111,39 доларів США, а останній платіж здійснити 18 квітня 2013 року в сумі 111,11 доларів США. Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору відповідач зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи із 12,5% річних, але не пізніше останнього банківського дня місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до п. 1.1 цього договору, в день дострокового погашення заборгованості за кредитом, в день дострокового розірвання цього договору або у разі настання строку (терміну) виконання зобов'язань відповідно до п. 1.2 цього договору. Згідно з п. 3.1.8 кредитного договору банк зобов'язується на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом нараховувати проценти, виходячи із 13,5 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Абзацом 2 пункту 3.3.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.8 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Засобом забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором є договір поруки від 18 квітня 2007 року № 1482007/1р, укладений між банком, позичальником та співвідповідачем [PERSON], де останній виступає поручителем за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 18 квітня 2007 року № 1482007/1р, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у сумі 8 019,80 доларів США на строк з 18 квітня 2007 року по 17 квітня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,5% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 549 цього ж Кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2010 року на користь АБ «Укргазбанк» з [PERSON] та [PERSON] стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2007 року № 1482007/1р в сумі 7 069,97 доларів США, а також пеню за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів у сумі 10 грн. 04 коп.; штраф за невиконання умов кредитного договору, договору застави щодо страхування предмета застави в сумі 2 025 грн.; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 квітня 2007 року № 1482007/1р, яка виникла станом на 30 жовтня 2009 року в сумі 7 069,97 доларів США, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «ZAZ-DAEWOO Т13110», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності; стягнуто з [PERSON] та [PERSON] судові витрати в сумі по 352 грн. 97 коп. із кожного. 06 квітня 2010 року відкрито виконавче провадження за вказаним рішенням суду. 05 березня 2014 року виконавче провадження закінчено у зв'язку з тим, що рішення суду виконано в частині стягнення простроченої заборгованості - 1 523,14 доларів США, строкової заборгованості - 4 789,49 доларів США, відсотків - 757,34 доларів США; пені за порушення сплати кредиту - 6 грн. 85 коп., пені за порушення сплати відсотків - 3 грн. 19 коп. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору строк дії договору - з моменту набрання ним юридичної сили по 17 квітня 2014 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, що лишилися невиконаними з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобов'язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов'язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов'язань, що лишилися невиконаними на момент закінчення строку дії договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Рішення суду, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором, не припинило зобов'язань відповідачів за кредитним договором, оскільки вони порушували строки повернення відсотків, тому банк відповідно до п. 6.4 кредитного договору правомірно нарахував проценти за користування кредитом з 31 жовтня 2009 року (перший день після дати, станом на яку обчислено заборгованість в рішенні суду від 17.02.2010 року) по 27 січня 2014 року (дата остаточної сплати тіла кредиту, процентів та пені, присуджених рішенням суду від 17.02.2010 року) в сумі 2454,04 доларів США, а також неустойку за несвоєчасну сплату відсотків та кредиту за період з вересня 2011 року по 31 серпня 2014 року згідно із п. п. 5.3, 5.4 кредитного договору в межах строків позовної давності, який сторони договору збільшили. Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України). Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору [PERSON] зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи із 12,5% річних, але не пізніше останнього банківського дня місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до п. 1.1 цього договору, в день дострокового погашення заборгованості за кредитом, в день дострокового розірвання цього договору або у разі настання строку (терміну) виконання зобов'язань відповідно до п. 1.2 цього договору. Таким чином, умовами п. 3.3.2 кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника сплачувати відсотки щомісячно. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, позовна давність за вимогами кредитора повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13). Згідно з п. 5.4 кредитного договору визначено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги з повернення: процентів за користування кредитом та суми заборгованості за кредитом з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов цього договору. Позивач звернувся до суду з позовом 19 вересня 2014 року. Разом з тим, у спірних правовідносинах позовна давність переривалася вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання нею свого боргу зі сплати нарахованих банком процентів. Так, позичальником після сплати заборгованості по процентах за рішенням суду в сумі 757,34 доларів США було здійснено платежі на погашення процентів: 28.01.2014 р. - 4,03 доларів США; 30.01.2014 р. - 42,82 доларів США. Зазначені обставини підтверджуються наданим позивачем та наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1482007/1р від 18.04.2007 року, квитанціями відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором. Згідно частин 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, підстави для застосування позовної давності за заявою сторони в частині позовних вимог щодо стягнення процентів відсутні. Виходячи із розяснень, викладених в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», а також з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 1.03.2017 року у справі № 6-248цс17, суд розраховує еквівалент заборгованості, вираженої в іноземній валюті, в національній валюті за курсом долара США станом на день ухвалення судового рішення. Офіційний курс НБУ станом на 12.04.2017р. становить 2689.3785 грн. за 100 доларів США. 2454,04 доларів США х 2689.3785 грн. за 1 долар США = 65999,42 грн. Згідно із п. 5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих банку, в повному обсязі. Станом на 25.05.2015 року банком за несвоєчасне виконання зобовязань за договором нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 116,89грн. за несвоєчасне погашення відсотків 142,73грн. Таким чином, пеня в сумі 259,62грн. підлягає стягненню в повному обсязі. Крім того, суд не бере до уваги доводів з приводу припинення поруки у зв'язку із закінченням строку, визначеного договором поруки, з тієї причини, що оскільки банком відповідно до умов договору поруки у 2009 році вже реалізовано право на пред'явлення вимоги до поручителя шляхом звернення до суду, то у поручителя існує обов'язок сплатити заборгованість за тілом кредиту у зв'язку з його стягненням на підставі рішення суду, відсотки за користування грошовими коштами та пеню - до повного виконання поручителем грошового зобов'язання (сплати тіла кредиту) на підставі рішення суду, а не протягом строку, визначеного умовами договору поруки. Враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем, в сумі 335,96 грн. і підлягають стягненню на його користь з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України в рівних частках з кожного по 167,98 грн.

Outcome: approved