Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 17.02.2015, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12016,02 грн., що складається з наступного: 1528,45 грн. тіло кредиту; 1387,96 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 8051,23 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 548,38 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, суд при вирішенні спору виходить з наданих позивачем доказів, які містяться у матеріалах справи та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено\~та вбачається\~з матеріалів\~справи,\~що [PERSON] \~звернулася до\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписала Заяву\~№б/н\~від 17.02.2015,\~згідно якої\~отримала кредит\~у розмірі\~2000,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.\~Своїм підписом\~позичальник підтвердив,\~що вказана\~заява разом\~з умовами\~і правилами\~надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.8, 10-24). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.10-24). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог законодавства. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому у Договорі. Згідно умов Договору, позичальник повинен щомісяця надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою, комісією, а також іншими витратами згідно Умов. Відповідач ухиляється від виконання свого зобов`язання та заборгованість за договором залишається непогашеною, що є порушенням законних прав позивача АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач порушив\~умови договору\~в частині\~своєчасного повернення\~кредиту та\~сплати інших\~платежів,\~передбачених його\~умовами,\~внаслідок чого,\~станом на\~25.10.2018\~виникла заборгованість\~перед позивачем\~у загальному\~по всім\~нарахуванням розмірі 12016,02 грн., що складається з наступного: 1528,45 грн. тіло кредиту; 1387,96 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 8051,23 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 548,38 грн. штраф (процентна складова), відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.5, 6-7). Статтею 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, яка складається з: тіла кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та нарахованої пені. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов`язань, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України, різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК України, п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) +5% від суми позову. Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України, штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов`язання за договором у розмірі 548,38 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України, на користь АТ КБ «ПриватБанк» також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1762,00 грн., що підтверджується наданим до суду платіжним дорученням (а. с. 1). Крім того, суд зазначає наступне. Відповідно до припису ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Великою Палатою Верховного Суду 03.07.2019 винесено постанову у цивільній справі №342/180/17 та викладено висновок про те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи [PERSON] не можуть вважатися складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. У такому разі, банк не має права на стягнення відсотків, штрафів та інших сум, нарахування яких передбачено Умовами і Тарифами, однак фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) мають бути повернуті позикодавцеві. Натомість, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, то суд не може встановити його позицію щодо визнання чи невизнання Умов і Тарифів, а тому при винесенні рішення виходить із наданих позивачем доказів.

Outcome: partial