Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором б/н від 26.07.2011 року у загальному розмірі 12479,31 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.07.2011 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі в розмірі, строки та в порядку, встановленими Кредитним договором, яким в тому числі передбачено право банку проводити зміни Тарифів, а також умов обслуговування рахунків. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 07.02.2019 року складає 12479,31 грн., з яких: 4114,26 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2475,92 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3911,54 грн пеня за прострочення виконання зобов`язання; 907,15 пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 570,44 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання 04.10.2021 року не з`явився, в позовній заяві, а також клопотанні просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачем відповідно до анкети-заяви відповідача від 26.07.2011 року, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів, які складають Договір про надання банківських послуг, відповідачу було надано кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач прийняв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору. Так, умовами Договору передбачено сплату процентів за користування кредитом виходячи з базової процентної ставки в розмірі 2,5 % на місяць, пені, яка дорівнює сумі базової процентної ставки/30 та 1% від суми заборгованості, а також штрафів за несвоєчасне погашення заборгованості. Термін дії кредитної картки встановлено до 03.2018 року. Умовами Договору передбачено право позивача змінювати розмір кредитного ліміту і Тарифи. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим позивачем станом на 07.02.2019 року нараховано заборгованість у розмірі 12479,31 грн., з яких: 4114,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2475,92 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3911,54 грн. пеня за прострочення виконання зобов`язання; 907,15 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 570,44 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4114,26 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2475,92 грн., а також пені в розмірі 3911,54 грн., всього 10501,72 грн. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення штрафу та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., суд керується таким. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, вимоги позивача про стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу та процентної складової штрафу, що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що судом стягнуто пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за Договором, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення штрафу та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., які фактично нараховані за те ж саме правопорушення, та відмовляє у вказаних позовних вимогах. За таких обставин, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд частково задовольняє позовні вимоги на стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 10501,72 грн. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1616,58 грн.

Outcome: partial