Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

В березня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» (далі по тексту - відповідач) про припинення поруки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11022812000, за умовами якого останньому були надані у власність грошові кошти в розмірі 61454,00 доларів США. Цього ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого позивач поручилася за виконання вищевказаного кредитного зобов`язання. На момент подання позову, кредитором за вказаними зобов`язаннями є ТОВ «Вердикт капітал», яке отримало права кредитора за договором №2301/К укладеним 10.08.2020 року між ТОВ «Вердикт капітал» та АТ «Дельта банк», яке в свою чергу права кредитора отримало від АТ «УкрСиббанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року. Позивач вважала, що порука, яка виникла на підставі вищевказаного договору поруки припинилися на підставі ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на момент припинення поруки), оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя. Моментом настання строку виконання основного зобов`язання в повному обсязі позивач вважала календарну дату: 24.08.2014 року, яка є моментом настання строку виконання основного зобов`язання, оскільки кредитором за основним зобов`язанням був застосований механізм дострокового повернення кредитної заборгованості в повному обсязі, а саме 24.07.2014 року ПАТ «Дельта Банк» (кредитор на той момент) надіслав [PERSON] (позичальнику за кредитним договором) повідомлення про порушення основного зобов`язання, в якому вимагав виконати у повному обсязі порушене зобов`язання у 30 (тридцяти) денний строк шляхом погашення на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості у повному обсязі зі сплатою процентів за користування кредитом та інших комісій з урахуванням усіх штрафних санкцій. Вказане повідомлення не було виконано позичальником і кредитор звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок всієї заборгованості. За вказаним позовом було винесено судове рішення. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати такою, що припинена з 25.02.2015 рок у поруку, яка виникла на підставі договору поруки укладеного 27.07.2006 року між та [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційна банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженої» відповідальністю «Вердикт капітал». Ухвалою суду від 15.03.2021 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.06.2021 року. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 23.06.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 05.10.2021 року. 25.06.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, якому він позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Ухвалою суду від 05.10.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву у цивільній було відмовлено. Відзив, поданий у межах даної цивільної справи було залишено без розгляду. В судовому засіданні 05.10.2021 року представник позивача позов підтримала та просила суд про його задоволення. Представник відповідача судовому засіданні 05.10.2021 року просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11022812000, за умовами якого останньому були надані у власність грошові кошти в розмірі 61454,00 доларів США. Також 27.07.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем був укладений договір поруки, за умовами якого позивач поручилася за виконання кредитного зобов`язання в повному обсязі, що виникло на підставі кредитного договору № 11022812000 від 27.07.2006 року. 24.07.2014 року АТ «Дельта Банк» звернулось до [PERSON] із повідомленням про порушення основного зобов`язання та проханням погасити наявну заборгованість у повному обсязі. В подальшому, 04.09.2014 року АТ «Дельта Банк» звернулось із позовом до Дарницького районного суду міста Києва до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18.12.2014 року у справі № 753/16298/14-ц позов АТ «Дельта Банк» було задоволено повністю та для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за договором про надання споживчого кредиту № 11022812000 від 27 липня 2006 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , в загальному розмірі 82655,40 євро, що згідно курсу НБУ станом на 13 серпня 2014 року становить 1 146 261,87 грн. і включає заборгованість по тілу кредиту в сумі 49287,24 євро, що в еквіваленті складає 862402,89 грн., та заборгованість по відсотках в сумі 333678,16 євро, що в еквіваленті складає 583858,98 грн., звернуто стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:217:0052 загальною площею 0,0878 га., що розташована по [ADDRESS] , передану в іпотеку на підставі договору іпотеки № 21193 від 27 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., зареєстрованого у реєстрі за № 2839, шляхом її передачі у власність публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» за вартістю, визначеною на момент набуття права власності на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Визнано за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:217:0052 загальною площею 0,0878 га., що розташована по [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] передати публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:217:0052 загальною площею 0,0878 га., що розташована по [ADDRESS] , передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Вказане рішенням також встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») продало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі і за кредитним договором, укладеним зі [PERSON] . В подальшому, у виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у цивільній справі № 753/16298/14-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором було здійснено заміну первісного стягувача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до висновків, які містяться в п.п. 28, 29 та 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2021 року у справі № 202/781/14-ц: «Отже, умова договорів поруки про їхню дію до повного виконання зобов`язань за кредитним договором та договором комісії, не є строком, встановленим у договорі поруки, оскільки останній визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. З огляду на цей висновок слід застосувати припис, викладений у реченні другому частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (пункт 60), від 10 квітня 2019 року у справі № 604/156/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц (пункт 71), від 3 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11 (пункт 58), від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (пункт 35)). Зазначений шестимісячний строк є преклюзивним, тобто його сплив є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові до поручителя. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника. Однак і в такому разі кредитор може звернутися із зазначеною вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (пункт 61)). Тому аргумент касаційної скарги про те, що позивач пред`явив вимогу до поручителів про виконання зобов`язань за кредитним договором ще 20 січня 2010 року, тобто до того, як звернувся з позовом у справі № 2-10331/10, є неприйнятним. З відповідним позовом про стягнення кредитної заборгованості з поручителів кредитор може звернутися протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (пункт 64) та від 27 березня 2019 року у справі № 200/15135/14-ц). Відповідно до п. 3.2. договору поруки у даній справі, порука припиняється з припиненням всіх зобов`язань позивальника по кредитному договору. Отже договором поруки не було встановленого конкретного троку його дії, а тому слід застосувати припис, викладений у реченні другому частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. 24.07.2014 року АТ «Дельта Банк» звернулось до [PERSON] із повідомленням про порушення основного зобов`язання та проханням погасити наявну заборгованість у повному обсязі, встановивши новий строк виконання зобов`язання за кредитним договором. Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Дельта Банк» 04.09.2014 року звернулось із позовною вимогою до Дарницького районного суду міста Києва до боржника [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, оскільки протягом шести місяців з дня пред`явлення позовної вимоги до боржника (а саме 04.09.2014 року), банк не пред`явив вимог до поручителя [PERSON] , слід вважати поруку, яка виникла на підставі договору поруки, який укладений 27.07.2006 року між [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» припиненою з 03.03.2015 року, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial