Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та ТОВ «ІСТРЕЙТ» про спонукання до вчинення дій, в якому просила ухвалити рішення яким зобовязати відповідачів підписати акт прийманняпередачі 1/4 частини реконструйованих нежитлових приміщень магазину за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що між нею та [PERSON], яка діяла в інтересах та за рахунок ТОВ «ІСТРЕЙТ» відповідно до договору комісії № 02/12 від 02.12.2013 року та додаткової угоди до нього від 02.12.2013 року, був укладений попередній договір б/н від 03.12.2013 року про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень магазину, відповідно до якого сторони прийняли на себе зобовязання укласти не пізніше 16.12.2013 року основний договір про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень, магазину на наступних умовах: строк проведення реконструкції не більше 6 (шести) місяців з моменту укладення основного договору про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень, розмір внесків сторін у спільну діяльність та частки сторін у праві власності на реконструйоване майно складають: [PERSON] 3/4 частини, [PERSON] 1/4 частина, після завершення реконструкції майна [PERSON] була зобовязана передати їй, [PERSON] за актом прийманняпередачі 1/4 частину реконструйованого майна для подальшого оформлення права власності на неї. Однак, хоча вищезазначені нежитлові приміщення вже реконструйовані, [PERSON] та ТОВ «ІСТРЕЙТ», незважаючи на неодноразові її звернення, необґрунтовано ухиляються від підписання акту прийманняпередачі позивачу 1/4 частини реконструйованого майна, що, на її думку, призводить до порушення її прав та охоронюваних законом інтересів як власника, а тому вона звернулася до суду з вищевказаним позовом. ТОВ «ІСТРЕЙТ» звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на реконструйовані нежитлові приміщення за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. В обґрунтування позову вказав, що ТОВ «ІСТРЕЙТ» належить на праві власності нежитлова будівля, магазин літ. «Б-Б1-Б2» загальною площею 681,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 07.06.2012 року Виконкомом Чорноморської селищної ради. Їх право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстровано Кримським республіканським підприємством «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії» 08.06.2012 року під реєстраційним № 36832214 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 34423209 від 08.06.2012 р.). Між ними, ТОВ «ІСТРЕЙТ» та [PERSON] був укладений договір комісії № 02/12 від 02.12.2013 року, відповідно до якого [PERSON] від свого імені, але в інтересах ТОВ «ІСТРЕЙТ» та за його рахунок зобовязувалась укласти попередній та основний договори про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень будівлі. Згодом між [PERSON] та [PERSON] яка діяла від свого імені, але в інтересах ТОВ «ІСТРЕЙТ» та за його рахунок, був укладений попередній договір б/н від 03.12.2013 року про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень магазину. Відповідно до умов цього попереднього договору сторони прийняли на себе зобовязання укласти не пізніше 16.12.2013 року основний договір про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень. В той же час [PERSON] фактично не укладала з [PERSON] основний договір про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень, так само як не були виконані з боку [PERSON] й інші умови договору комісії № 02/12 від 02.12.2013 року, і вищезазначена реконструкція була повністю виконана ТОВ «ІСТРЕЙТ» самостійно; на сьогоднішній день вона завершена. Відповідно до підпункту 1.3.3 п. 1.3 попереднього договору б/н від 03.12.2013 року встановлювався такий порядок фінансування спільної діяльності: [PERSON] 3/4 частини, [PERSON] 1/4 частина. В той же час [PERSON] за весь час реконструкції майна та після її завершення не приймала участі у фінансуванні цієї реконструкції (у тому числі шляхом компенсації відповідної частини витрат ТОВ «ІСТРЕЙТ»). Відповідно до попереднього договору б/н від 03.12.2013 року, якщо одна із сторін не виконувала свої зобовязання з фінансування спільної діяльності (реконструкції майна), ця сторона не набуває права власності на відповідну частину реконструйованого майна і не має права на отримання цієї частини. Таким чином, [PERSON] фактично відмовилась від фінансування спільної діяльності з реконструкції вищезазначеного нерухомого майна, відповідно, не набула права власності на 1/4 частину реконструйованого майна, а отже, не має права вимагати від ТОВ «ІСТРЕЙТ» передачі їй цієї 1/4 частини реконструйованого майна. Реконструкція вищезазначеного нерухомого майна була здійснена ними, ТОВ «ІСТРЕЙТ» самочинно. Роботи з реконструкції вищезазначеного нерухомого майна виконані відповідно до чинних в Україні державних стандартів, норм і правил, що підтверджується Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 293 від 07.03.2014 року, наданим судовим експертом [PERSON] Севастопольського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. [PERSON]. Реконструкція вищезазначених нежитлових приміщень була здійснена за відсутності порушень прав та законних інтересів будьяких осіб. З вищевказаних підстав ТОВ «ІСТРЕЙТ» просило суд відмовити у позові [PERSON] і визнати за ними, ТОВ «ІСТРЕЙТ» право власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю, магазин продовольчих та непродовольчих товарів літ. «Б-Б1-Б2» загальною площею 843,4 кв.м., навіс літ. «б1» площею 24,3 кв.м., навіс літ. «б2» площею 24,5 кв.м., ганок площею 2,4 кв.м., замощення 1 площею 1096 кв.м., доріжки плитні 1 площею 279,9 кв.м., що розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, заперечувала проти зустрічного позову ТОВ «ІСТРЕЙТ» та просила відмовити в його задоволенні. Представник ТОВ «ІСТРЕЙТ» за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій просив здійснити розгляд справи без його участі, вказав, що підтримує зустрічний позов у повному обсязі та просив суд відмовити у позові [PERSON] і визнати за ТОВ «ІСТРЕЙТ» право власності на реконструйоване нерухоме майно за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, просила суд відмовити у позові [PERSON] та задовольнити зустрічний позов ТОВ «ІСТРЕЙТ». Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що у позові [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов ТОВ «ІСТРЕЙТ» підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ТОВ «ІСТРЕЙТ» є власником нежитлової будівлі, магазину літ. «Б-Б1-Б2» загальною площею 681,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 07.06.2012 року Виконкомом Чорноморської селищної ради. Право власності ТОВ «ІСТРЕЙТ» на вищезазначене нерухоме майно зареєстровано Кримським республіканським підприємством «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії» 08.06.2012 під реєстраційним номером 36832214 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 34423209 від 08.06.2012 року). Між ТОВ «ІСТРЕЙТ» та [PERSON] був укладений договір комісії № 02/12 від 02.12.2013 року та додаткова угода до нього від 02.12.2013 року відповідно до якого [PERSON] від свого імені, але в інтересах ТОВ «ІСТРЕЙТ» та за його рахунок зобовязувалася укласти попередній та основний договори про спільну діяльність з реконструкції нежитлових приміщень магазину за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. Відповідно до вищевказаного договору комісії [PERSON], діючи в інтересах та за рахунок ТОВ «ІСТРЕЙТ», уклала з [PERSON] попередній договір б/н від 03.12.2013 року про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень магазину. Відповідно до умов цього попереднього договору сторони прийняли на себе зобовязання укласти не пізніше 16.12.2013 року основний договір про спільну діяльність з реконструкції вищезазначених нежитлових приміщень на наступних умовах: строк реконструкції не більше 6 (шести) місяців з моменту укладення основного договору про спільну діяльність з реконструкції нежитлових приміщень (підпункт 1.3.1 п. 1.3 попереднього договору б/н від 16.12.2013 року); ведення спільних справ учасників спільної діяльності доручається [PERSON]; розмір внесків сторін у спільну діяльність та частки сторін у праві власності на реконструйоване майно складають: [PERSON] 3/4 частини, [PERSON] 1/4 частина (підпункти 1.3.3 та 1.3.4 п. 1.3 попереднього договору б/н від 03.12.2013 року); після завершення реконструкції майна [PERSON] повинна передати [PERSON] за актом приймання передачі 1/4 частину реконструйованого майна для подальшого оформлення права власності [PERSON] на неї (підпункт 1.3.4 п. 1.3 попереднього договору б/н від 03.12.2013 року). Зазначені договір комісії та попередній договір повністю відповідають вимогам законодавства України та не оспорюються жодним із учасників справи. Окрім цього встановлено, що [PERSON] фактично не укладала з [PERSON] основний договір про спільну діяльність з реконструкції нерухомого майна за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а, так само як не були виконані з боку [PERSON] й інші умови договору комісії № 02/12 від 02.12.2013 року, і вищезазначена реконструкція була повністю виконана ТОВ «ІСТРЕЙТ» самостійно. На час розгляду справи роботи з реконструкції вищезазначеного нерухомого майна повністю завершені. Під час цієї реконструкції були здійснені наступні зміни технічного стану вищезазначених нежитлових приміщень: перепланування, у результаті якого влаштовані нові внутрішні приміщення, змінилася загальна площа внутрішніх приміщень. Відповідно до технічного паспорту реконструйоване нерухоме майно має наступні характеристики: нежитлова будівля, магазин продовольчих та непродовольчих товарів літ. «Б-Б1-Б2» загальною площею 843,4 кв.м., навіс літ. «б1» площею 24,3 кв.м., навіс літ. «б2» площею 24,5 кв.м., ганок площею 2,4 кв.м., замощення 1 площею 1096 кв.м., доріжки плитні 1 площею 279,9 кв.м., що розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] не виступала учасником спільної діяльності з реконструкції нерухомого майна за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. Крім того, підпунктом 1.3.4 п. 1.3 попереднього договору б/н від 03.12.2013 року про спільну діяльність з реконструкції вищезазначеного нерухомого майна передбачено, що у випадку, якщо одна із сторін не виконувала свої зобовязання з фінансування спільної діяльності (реконструкції майна), ця сторона не набуває права власності на відповідну частину реконструйованого майна і не має права на отримання цієї частини. [PERSON] не надала суду доказів своєї участі у фінансуванні реконструкції вищезазначеного нерухомого майна (у тому числі шляхом компенсації відповідної частини витрат ТОВ «ІСТРЕЙТ»). Таким чином, [PERSON] не набула права власності на 1/4 частину реконструйованого майна і відповідно не має права вимагати від ТОВ «ІСТРЕЙТ» передачі їй цієї 1/4 частини реконструйованого майна за актом прийманняпередачі, а твердження [PERSON] про обовязок ТОВ «ІСТРЕЙТ» передати їй 1/4 частину реконструйованого майна є необґрунтованим, що також спростовується матеріалами справи і тому не приймається судом до уваги. Виходячи з норм ст. 331 та ст. 876 ЦК України, право власності на реконструйоване нерухоме майно повинно бути визнано за ТОВ «ІСТРЕЙТ». Судом встановлено, що вищезазначена реконструкція нерухомого майна була здійснена ТОВ «ІСТРЕЙТ» самочинно (тобто за відсутності усіх необхідних дозвільних документів та проектної документації, передбачених законодавством України). Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Суд вважає, що, за аналогією закону (ч. 1 ст. 8 ЦК України), норма ч. 5 ст. 376 ЦК України підлягає застосуванню і у випадку проведення самочинної реконструкції нерухомого майна, розташованого на такій земельній ділянці. Як вбачається з матеріалів справи, роботи з реконструкції нерухомого майна за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а, виконані відповідно до чинних в Україні державних стандартів, норм і правил, що підтверджується Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 293 від 07.03.2014 року, наданим судовим експертом [PERSON] Севастопольського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. [PERSON] (Свідоцтво № 749 на право проведення інженерно-технічних експертиз за спеціальністю 10.6 «Дослідження обєктів нерухомості, будівельних механізмів, матеріалів, конструкцій та відповідній документів». Строк дії Свідоцтва до 26.10.2015 року). На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що реконструкція вищезазначених нежитлових приміщень не порушила і не порушує на сьогоднішній день права та законні інтереси інших осіб, а реконструйований обєкт може використовуватись за функціональним призначенням. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання за ТОВ «ІСТРЕЙТ» права власності на нерухоме майно за адресою: Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Ломоносова, буд. 1-а. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про визнання права власності на обєкт нерухомого майна є правовстановлювальним документом і підлягає державній реєстрації у відповідному органі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно без прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed