Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Акціонерне Товариство «Юнекс Банк» пред`явило до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути з останнього на користь АТ «Юнекс Банк» суму заборгованості за кредитним договором №14.35.0118.ФО_К від 09 січня 2018 року у розмірі 60979,39 гривень, а також судовий збір у розмірі 1762 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Юнекс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Юнекс Банк» та відповідачем укладений кредитний договір №14.35.0118.ФО_К, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 50000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних, та комісію за обслуговування кредиту - 2,99 відсотків щомісячно. Відповідач зобов`язався повертати кредит частинами, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів в порядку та на умовах кредитного договору, зі строком погашення кредиту - 09 січня 2021 року. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18 жовтня 2018 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 60979,39 гривень, яка складається з 46000,75 гривень - заборгованості за кредитом; 13380, 28 гривень - заборгованості за процентами, 1598, 36 гривень - суми простроченої комісії за обслуговування кредиту. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2018 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача АТ «Юнекс Банк» - Голенко М.Л., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги АТ «Юнекс Банк» задовольнити та розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Коссе Є.К., який діє на підставі ордеру виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у судове засідання неодноразово не з`являлися. Так, у судове засідання, призначене на 22 грудня 2018 року, відповідач [PERSON] , який про день час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області та Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, не з`явився, не повідомивши причини своєї неявки. У судове засідання, призначене на 22 грудня 2018 року надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. У судове засідання, призначене на 26 лютого 2019 року, відповідач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи його представнику Коссе Є. К. У судове засідання, призначене на 26 лютого 2019 року відповідач та його представник не з`явилися, на адресу суду електронною поштою надійшла заява від представника відповідача - адвоката Коссе Є.К. про відкладення судового засідання у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні, при цьому жодних документів на підтвердження зазначених обставин суду не надав. Відповідачем [PERSON] також була надана заява про відкладення судового засідання, призначеного на 26 лютого 2019 року для надання можливості його представнику ознайомитися з матеріалами справи. У судове засідання, призначене на 16 травня 2019 року, на адресу суду електронною поштою надійшла заява від представника відповідача - адвоката Коссе Є.К. про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому засіданні, однак жодних документів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надав. У судове засідання, призначене на 20 червня 2019 року, відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника - Коссе Є.К. , причини неявки останнього суду не повідомив, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надав. У судове засідання, призначене на 21 серпня 2019 року, відповідач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, що підтверджується його особистим підписом у зворотному поштовому повідомленні, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - адвокат Коссе Є.К. у судове засідання не з`явився, знову надав суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку із його зайнятістю в іношму судовому засіданні, жодних документів на підтвердження зазначених обставин представник відповідача знову таки не надав. Зазначені дії відповідача [PERSON] та його представника свідчать про зловживання ними своїми процесуальними правами як учасників справи, що є неприпустимим відповідно до вимог п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених відповідача та його представника на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Будь-яких заяв та клопотань по суті справи від відповідача не надходило, правом на подання відзиву на позов останній не скористався. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 09 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Юнекс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №14.35.0118.ФО_К, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 50000 гривень, з терміном користування до 09 січня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних та комісії за обслуговування кредиту - 2,99 відсотків щомісячно від суми кредиту, яка включається до складу щомісячних ануїтетні платежів, з цільовим призначенням кредиту - споживчі потреби. В зазначеному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору банк зобов`язався протягом одного робочого дня від дати укладення цього договору та за умови виконання позичальником пп.3.2.1, 3.2.3 цього договору, надати позичальнику кредит на умовах цього договору. Випискою АТ «Юнекс Банк» по особовому рахунку за період з 09 січня 2018 року по 09 січня 2018 підтверджується, що 09 січня 2018 року позивачем виданий кредит [PERSON] , за кредитним договором №14.35.0118.ФО_К в розмірі 50 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок останнього. Отже, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Погашення кредиту передбачено зокрема п. 2.3 Договору, а саме погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 3156 гривень. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п.1.1 цього договору. Згідно п.3.2.2 договору позичальник зобов`язався сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти, згідно п.2.2, 2.4 цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки. В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності будь-яких зауважень та заперечень з боку сторін з приводу умов кредитного договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Як вбачається за змісту кредитного договору, кінцевий строк його виконання встановлений 09 січня 2021 року. Із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся 06 листопада 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п.3.3.2 договору банк має право вимагати дострокового виконання в повному обсязі зобов`язань за цим договором, та відповідно припинення строку дії договору у випадках: - при настанні подій, що впливають на здатність виконання позичальником зобов`язань за цим договором, зокрема: погіршення фінансового стану позичальника; початку щодо позичальника досудового розслідування; звільнення з основного місця роботи; - у випадку непогашення наявної простроченої заборгованості за цим договором (по сплаті частини кредиту, комісії за обслуговування, нарахованих процентів, комісій, штрафів та пені або інших платежів, передбачених цим договором) в строк до 30 календарних днів. При цьому, згідно умов договору сторони домовилися, що у випадку настання обставин, визначених у вищевказаному пункті договору, та у випадках, передбачених ст.ст. 1050, 1052 та 1056 ЦК України, термін користування кредитом вважається таким, що закінчився з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. Вимога про дострокове виконання зобов`язань за цим договором направляється на адресу позичальника цінним листом з описом та повідомленням про вручення, доставляється кур`єрською службою або вручається особисто. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Як вбачається зі змісту позовних вимог, підставою для звернення позивача до суду із позовом про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №14.35.0118.ФО_К від 09 січня 2018 року стало непогашення відповідачем наявної простроченої заборгованості за зазначеним договором (по сплаті частини кредиту, комісії за обслуговування, нарахованих процентів, комісій та пені, передбачених договором) в строк до 30 календарних днів. Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України. Між тим, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. За змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, виходячи з наведеного, у випадку пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Саме такий правий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18. Разом з тим, не зважаючи на те, що кредитним договором, який підписали обидві сторони, не маючи жодних зауважень щодо його умов, передбачено направлення на адресу позичальника цінним листом з описом та повідомленням про вручення вимоги про дострокове виконання зобов`язань за цим договором, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо направлення такої вимоги та самої вимоги про дострокове виконання зобов`язань, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити правомірність нарахування позивачем процентів за кредитом та інших платежів до 18 жовтня 2018 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 7 зазначеної статті, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. На час розгляду справи в матеріалах справи відсутні письмові повідомлення сторін про неможливість надання будь-яких доказів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд покладає судові витрати на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed