Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 01.09.2017 у розмірі 17524 грн. 57 коп. та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.10.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких [PERSON] при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідно до умов Договору, власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з мето запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.1.44 Договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт www.privatbank.ua або інший інтернет/SМS-ресурс, зазначений банком. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умовами та правилами надання банківських послу» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Пунктами 1.1.1.67., 1.1.5.1., 1.1.5.2. Договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни Тарифів інших невід`ємних частин Договору. Банк використав своє право щодо зміни умов Договору, а саме: - впроваджені зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 р. до розміру 34,8% річних, із 01.04.2015 р. до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджується із діючим законодавством оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п. 2.1.1.2.10., а саме - за користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту.; - із 01.09.2015 впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.3.1. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту (детально нижче у п. 4 позовної заяви).; - із 01.04.2019 р. впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна голд». Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1. погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами: 1. договірним списанням - Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання); 2. внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі та на умовах передбачених Договором. Відповідач не надавав своєчасно АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено у розрахунку заборгованості. В порушення умов кредитного договору та норм ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В порушення ст. 610 ЦК України, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушила зобов`язання за даним договором. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесень коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 08.12.2019 має заборгованість у сумі 17524 грн. 57 коп., з яких: 12480 грн. 28 коп. - за простроченим тілом кредиту, 890 грн. 32 коп. - за заборгованість за простроченим відсотками, 2843 грн. 28 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 810 грн. 69 коп. - штраф (відсоткова складова). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши клопотання про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Про причину своєї неявки, суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, за нормами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Так, на обґрунтування заявлених вимог, позивачем надано наступні докази: - анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що складена [PERSON] 01.09.2017; - витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; - копія паспорта громадянина України [PERSON] ; - розрахунок заборгованості за договором б/н від 01.09.2017, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 31.08.2019; - витяг з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; - відомості з ЄДРПОУ; - банківська ліцензія; - виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; - статут АТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається зі змісту анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, [PERSON] 01.09.2017 заповнила вказану анкету-заяву із зазначенням своїх даних, дати народження, місця проживання, контактної інформації. У графі «Відмітка Банку» працівником банку Милаш В.І. 01.09.2017 проставлено підпис на підтвердження правильності та достовірності внесених відомостей клієнтом [PERSON] до анкети - заяви. Судом встановлено, що жодна з граф анкети - заяви не містить відомостей про бажання [PERSON] отримати платіжну кредитну картку, із зазначенням бажаного кредитного ліміту за вказаною карткою. Анкета - заява не містить доказів про отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 600 грн. Відсутні відомості про строк дії картки, дати вручення картки відповідачеві, що мала б засвідчити відповідач власним підписом. Наданий позивачем витяг з Тарифів банку є універсальним і містить відомості щодо умов кредитування за чотирма видами кредитних карт «Універсальна». Вище перелічені судом документи, що були додані позивачем до позовної заяви, не містять доказів на підтвердження факту видачі кредиту та перерахування кредитних коштів відповідачеві. За ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди - ст. 638 ЦК України. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Аналогічна позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15), від 22.03.2017 (провадження № 6-2320цс16) та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (провадження № 14-131цс19). Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України та ч. 1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на вище зазначене, суд установив, що надані позивачем докази підтверджують лише те, що відповідач зверталася до банку із заявою про приєднання до банківських послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суду надано лише докази про те, що відповідач мала намір отримати кредит і з цією метою звернулася до банку з відповідною заявою, однак суду не надано доказів того, що банк відкрив відповідачеві картковий рахунок, випустив та надав останній платіжну картку, встановив на неї відповідний ліміт. Розрахунок заборгованості не є належним доказом цих обставин, оскільки відповідач має власноруч поставити свій підпис про отримання картки. Також, розрахунок заборгованості не є належним доказом зарахування коштів до спеціального карткового рахунку, до якого мала б доступ саме відповідач [PERSON] , а не будь-яка інша особа. А тому, оскільки позивач не довів перед судом, що відповідач отримала в установі банку кредитну картку з доступом до кредитних коштів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed