Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

АТ «МЕГАБАНК» звернулось в суд із цим позовом. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором кредиту в сумі 38895,32 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.05.2018 року між сторонами було укладено кредитний договір №75-028-850-2-18-Г. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 22421,52 грн. Вказаний кредит був наданий відповідачу строком до 30.04.2021 року зі сплатою 15% річних за його користування, який зобов`язувався повертати кредитні кошти щомісячно. Проте, взятих на себе цивільно-правових зобов`язань за вказаним договором відповідач у повному обсязі не виконав. Станом на 01.01.2019 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 38895,32 грн., що складається із залишку заборгованості за кредитом в сумі 22421,52 грн., нараховані проценти в розмірі 1141,96 грн., комісія в сумі 2242,16 грн. та штрафу за кредитним договором у розмірі 10089,68 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погашає вказану суму заборгованості, що змусило позивача звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 23.03.2020 року, після заміни складу суду та отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача за довіреністю Кульбій -Кухар Ю . В . направила до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи згоду представника позивача, яка у поданому до суду клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача вказала, що вона не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із таких мотивів. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу положень ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що 03 травня 2018 року між сторонами було укладено Кредитний договір №75-028-850-2-18-Г, за змістом якого відповідач [PERSON] отримав у позивача АТ «МЕГАБАНК» грошові кошти в якості кредиту в розмірі 22421,52 грн., які відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти у розмірі 15% річних за користування кредитом, комісійні винагороди та виконати усі інші зобов`язання згідно з Договором. Вказаний кредит був наданий відповідачу на строк із 03 травня 2018 року до 30 квітня 2021 року включно (п. 2.2 Договору). Проте, як вбачається із матеріалів справи, що взятих на себе цивільно-правових зобов`язань за вказаним договором відповідач у повному обсязі не виконав, допустивши прострочення боргу. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього договору за умови виконання зобов`язання позичальником заборгованість його повністю погашається. Згідно з п. 4.3 цього Договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з першого по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому, день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Розмір щомісячного платежу становить - 1360,37 грн. (п. 2.9 Кредитного договору). Відповідно до п. 6.2 цього Договору позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у наступних випадках: за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди у розмірі 10% несвоєчасно сплаченої суми; за невиконання п. 3.2.1 Договору в розмірі 45% від суми кредиту; за використання кредиту не за цільовим призначенням в розмірі 25% від суми кредиту, що використано не за цільовим призначенням; за невиконання будь-яких інших прийнятих на себе зобов`язань за договором у розмірі 10% від суми отриманого кредиту. Згідно з п. 6.3 Кредитного договору в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором станом на 1 січня 2019 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 38895,32 грн., що складається із залишку заборгованості за кредитом в сумі 22421,52 грн., нараховані проценти в розмірі 1141,96 грн., комісія в сумі 2242,16 грн. та штрафу за кредитним договором у розмірі 10089,68 грн. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх боргових зобов`язань перед позивачем, останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено те, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком на загальну суму 35895,32 грн. Відтак, враховуючи наведене і те, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення. Крім того, ураховуючи задоволення позовних вимог, із відповідача в силу вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним при пред`явленні цього позову до суду в розмірі 1921,00 грн. судового збору. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved