Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та її утримання в розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та дітей не надає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності та з посиланням на підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності та з посиланням на визнання позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 17 грудня 2004 року\~сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року між ними був розірваний. Від даного шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та дітей не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються копіями свідоцтва про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4\~ст. 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дітей,\~принципу законності, та з врахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . При цьому, суд враховує матеріальний стан платника аліментів, який інших утриманців не має. Судові витрати розподіляються відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved