Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , на квартиру відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] є власником квартири за вищезазначеною адресою, не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 березня 2021 року у розмірі 40 670 грн. 70 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачки в судовому порядку, також у зв`язку із невиконанням відповідачкою обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з неї суму індексу інфляції у розмірі 11 533,42 грн., 3% річних у розмірі 3 240,10 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 15 червня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. Від представника відповідачки надійшли пояснення відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважав їх не обґрунтованим. Також звернувся із заявою про застосування строків позовної давності, а саме просив застосувати до вимог позивача наслідки пропуску позовної давності з дати звернення позивача ( 08.06.2021 року) по 08.06.2021 року. Вказав,що за період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року відповідачка визнає вимоги. Судові витрати просив покласти пропорційно задоволених вимог та витрати на професійну допомогу стягнути з позивача (шляхом ухвалення додаткового рішення по справі.. Сторона позивача скористалася правом подання відповіді на відзив в якому зазначила, що відповідачка, як власник квартири за адресою: [ADDRESS] зобов`язана оплачувати житлово - комунальні послуги. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності вказала, що із наданого до суду розрахунку вбачається, що протягом періоду 2013 року - 2021 року відповідачем здійснювалася часткова оплата послуг позивача, а отже строк позовної давності позивачем не пропущено. Заперечувала щодо відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутній документ на підтвердження сплати отриманих відповідачкою послуг на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. З огляду на вищезазначене, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.02.2021 року (зареєстровано в той же день), що підтверджується інформаційною довідкою № 259369153 від 01.06.2021 року з ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО ТА РЕЄСТРУ ПРАВ ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО, ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ ІПОТЕК, ЄДИНОГО РЕЄСТРУ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ МАЙНА ЩОДО ОБ`ЄКТА НЕРУХОМОГО МАЙНА( а.с. 4). Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 березня 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] за послуги з опалення та гарячого водопостачання, заборгованість станом на лютий 2021 року складає 40 670, 70гривень (а.с.6-7). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року відповідачка визнає вимоги і підстав не приймати це визнання суд не вбачає. Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Саме до такого висновку щодо застосування згаданих норм матеріального права дійшов КЦС ВС у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19, цей висновок відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд апеляційної інстанції враховує в цій справі з огляду на аналогічні обставини спору. При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що позивач не реалізував своє процесуальне право, щодо залучення до участі в справі попередніх споживачів та/або витребування договору купівлі-продажу для встановлення обставини чи новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, на підтвердження обґрунтувань позову про наявність заборгованості, інших доказів на підтвердження заявлених вимог до суду не надав. Представник позивача, просив провести заочний розгляд справи за відсутності його представника на підставі наявних у справі доказів. Отже, позивач скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд, та не надав до суду належних доказів. Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості,сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири має бути стягнута в межах визнання позовних вимог за період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року, яка згідно проведеного судом розрахунку, становить 20515,67 грн., в іншій частині в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити (а.с. 6). Нараховані згідно вимог статті 625 ЦК України інфляційні втрати на вказану суму боргу за спірний період складають 1070,27 грн. та 3% річних становить 577,98 гривень (вказані розрахунки виконані позивачем та визнані відповідачем) (а.с. 6,7). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2270,00 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 39,98 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 907, 55 грн.).

Outcome: partial