Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Пархомівської сільської ради про визнання права приватної власності на житловий будинок. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що в 2015 р. померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння по вул.Леніна в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області За життя мати склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачу. З метою оформлення спадщини після смерті матері , позивач звернулася до державної нотаріальної контори , однак отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав задовольнити. Представник відповідача у відкрите судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував та прохав суд слухати справу у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що мати позивача [PERSON] була постійним мешканцем с.Пархомівка вул.Леніна,60 . Померла [PERSON] 02.07.2015 р. , що підтверджується свідоцтвом про смерть . За життя, [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Пархомівської сільської ради від 22.04.2013 року та зареєстровано в реєстрі за №219. Відповідно до довідки виконавчого комітету Пархомівської сільської ради від 26.01.2016 року , [PERSON] була власником вище вказаного житлового будинку, згідно записів в погосподарській книзі № 4. Будинок збудований в 1950 році . Довідкою РКП « Краснокутське БТІ» та технічним паспортом підтверджується , що житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леніна,60 існує , однак право приватної власності на зазначений об»єкт не зареєстровано. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач своєчасно звернулася до Краснокутської ДНК з приводу прийняття спадщини , про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі . Однак, як вбачається з відповіді Краснокутської ДНК від 10.03.2016 року , свідоцтво про право на спадщину позивачеві видати не можливо , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Крім того , в листі завідувача Краснокутської ДНК від 02.06. 2016 р. вказано , що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №240/2015 року. Спадкоємцем на все майно спадкодавці згідно заповіту є [PERSON] , яка прийняла спадщину протягом шести місяців . Дочка спадкодавці [PERSON] від обов»язкової частки у спадщині відмовилась , про що є її заява. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від її прийняття від спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори не надходили . 19.04.2016 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку . Матеріалами справи підтверджується , що [PERSON] є дочкою [PERSON] , а саме свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про одруження. Окрім того , довідкою Пархомівської сільської ради від 23.06.2016 року підтверджується , що відбулася зміна вулиці , де знаходиться вище вказаний будинок , а саме колишня вул.Леніна змінена на вул..[PERSON] . Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину . Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивача, оскільки вони законні, обгрунтовані та підтверджені необхідними доказами, дослідженими в судовому засіданні, до того ж, відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved