Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» 03.04.2018р. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.04.2011 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит у розмірі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а останній повинен був розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 21.12.2016р. [PERSON] помер. 18.04.2017р. позивачем була направлена до Четвертої Одеської держнотконтори претензія кредитора, яку переслано за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса. Згідно відповіді приватного нотаріуса, яку отримано 13.09.2017р., спадкоємець померлого [PERSON] [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини. 21.09.2017р. йому було направлено лист-претензію. Оскільки ніяких дій щодо погашення заборгованості відповідачем виконано не було, станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком з урахуванням внесених коштів становить 6584,07р., які позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.Раніше на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у померлого батька відсутнє майно, він будь-яке рухоме та нерухоме майно у спадщину не приймав, а тому відповідальності по його борговим зобовязанням не несе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 28.04.2011 року [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримав кредитну картку, відповідно до тарифів якої банк надав кредит в сумі 7400 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та повинен був розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, повертати його зі сплатою відсоткової ставки згідно тарифів на суму залишку заборгованості за кредитом до «25» число кожного місяця в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняв позику, використавши її за призначенням, але зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п.2.1.1.5.6 Умов). Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг). Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банк» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6. умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань по договору на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплаті винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. П. 2.1.1.12.6.1. умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується наступним чином: пеня = базова відсоткова ставка по договору / 30 (нараховується за кожен прострочки кредиту) + 50грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Згідно п. 2.1.1.12.11. умов надання споживчого кредиту фізичним особам банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частки у разі невиконанням держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових або інших зобовязань по даному договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та правилами, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у анкеті-заяві. Невиконання [PERSON] своїх зобовязань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст.\~1054\~ЦК України,\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов'язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ст.1269 ЦПК України спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 05.11.2017року, у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.04.2011року, яка дорівнює 6584,07грн., та складається з: 727,84грн. заборгованість за кредитом, 5506,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 350,00грн. заборгованість за пенею. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] 21.12.2016 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданою Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 21.12.2016р., актовий запис №12959. Однак, згідно розрахунку заборгованості, зобов'язання щодо повернення кредиту не були виконані. З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. З огляду на вказану норму проведений позивачем розрахунок станом на 05.11.2017 року є безпідставним, оскільки [PERSON] помер 21.12.2016 року, тому нарахування відсотків, пені та шрафів після його смерті не відповідає вимогам закону. Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України,спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені уст. 1219 ЦК України(ст. ст.1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1296 ЦК України,спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1219 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.1281 ЦК України,спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зіст.1282 ЦК України,спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281\~ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, підлягають застосуванню норми ст.1282\~ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року № 6-33цс15 та від 12 квітня 2017 року № 6-2962цс16. При цьому, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця. За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України, в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Судом встановлено, позивач звернувся до [PERSON]В з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 03.04.2018 року - більше, ніж через 15 місяців після смерті позичальника. 06.04.2017р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 04.05.2017р. Четвертою одеською державною нотаріальною конторою на адресу нотаріуса [PERSON] було перенаправлено претензію кредитора АТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців померлого 21.12.2016р. [PERSON] 21.09.2017р. згідно реєстру згрупованих поштових відправлень, на адресу [PERSON] ([ADDRESS]), було направлено претенцію до спадкоємців, однак позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження отримання спадкоємцем [PERSON] повідомлення про борг спадкодавця перед банком. У матеріалах справи також відсутні докази, які підтверджують, що банк будь-яким чином повідомляв боржника [PERSON], а також після його смерті -спадкоємця [PERSON] про наявність боргу перед банком та обов'язку його погасити. При цьому, позивачем не доведено обставин невиконання спадкоємцем обов'язку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини. Також слід зазначити, що АТ КБ «Приватбанк» в позовній заяві просить стягнути заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 28.04.2011року, станом на 05.11.2017р. , тобто розраховану з урахуванням 11 місяців після смерті боржника, в той час як в розрахунок може бути включено лише період до 21.12.2016 року. Крім того, суд звертає увагу на те, що за змістом вимоги ст.1282\~ЦК України,\~якою передбачена відповідальність спадкоємця в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Оскільки відповідач повідомив, що не оформлював спадщину через відсутність майна у спадкодавця, виходячи з принципу змагальності саме позивач має довести обгрунтованість заявлених вимог до спадкоємця та зазначити, на яке майно слідує накласти стягнення в рахунок сплати заборгованості спадкодавця, однак спадкове майно не було вказано, розмір заборгованості станом на день смерті позичальника не уточнювався. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, вимоги акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» є безпідставними, не доведені належними доказами, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed