Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Бережанська міська рада, про визначення способу участі батька у вихованні дітей. В позовній заяві вказав, що [INFO] під час шлюбу у сторін народилися дочки [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Бережанського районного суду від 19 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір'ю. Розпорядженням голови Бережанської РДА № 52-од від 17 лютого 2014 року було встановлено дні побачення позивача із доньками з 13 год. до 16 год. у другу та четверту суботи місяця. Оскільки, відповідачка чинила йому перешкоди у спілкуванні із доньками, він 11 січня 2018 року звернувся до Бережанської міської ради як органу опіки та піклування, внаслідок розгляду його звернення, Бережанським міським головою було винесено розпорядження № 21-р від 01 лютого 2018 року, яким визначено спосіб його участі у вихованні дочок, а саме: систематичні побачення двічі на тиждень із попереднім погодженням із матір'ю дати та часу. Вказує, що вказане розпорядження не відповідає інтересам дітей, оскільки є не чітким та не може належним чином реалізувати права батька та дітей на спілкування та участь у вихованні. Посилається на те, що позивач бажає брати особисту участь у вихованні дочок без присутності відповідача, зважаючи на вік дочок та наявність у нього окремого житла, з метою уникнення непорозумінь та суперечок між позивачем та відповідачем, просить визначити спосіб участі його - [PERSON] у вихованні малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], у виді систематичного побачення за таким графіком: щотижня у вівторок та п'ятницю в період часу із 16 до 19 години та першу і третю суботу та другу і четверту неділю місяця із 11 години до 19 години без присутності матері [PERSON], з правом забирати дітей із навчальних закладів чи інших гуртків, які вони будуть відвідувати, із відвідуванням місць та дитячих закладів дозвілля і проведення відпочинку, та з правом забирати дітей по місцю проживання батька [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовну заяву, яка підтримана позивачем в підготовчому судовому засіданні, підтримав з підстав і мотивів, наведених у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без нього, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. У відзиві на позов відповідач проти позовних вимог в частині побачень за графіком: щотижня у вівторок та п'ятницю в період часу із 16 до 19 години та першу і третю суботу та другу і четверту неділю місяця із 11 години до 19 години не заперечила. Разом з цим заперечила проти задоволення позовних вимог в частині права забирати дітей із навчальних закладів чи інших гуртків, які вони будуть відвідувати, із відвідуванням місць та дитячих закладів дозвілля і проведення відпочинку, та з правом забирати дітей по місцю проживання батька [PERSON], при цьому послалася на те, що позивач кожен раз при зустрічі влаштовував сварки, скандали, тобто можливість зустрічі з дітьми використовував не для спілкування з дітьми, а для влаштування чергового скандалу, що негативно впливає на дітей (їх психічний стан). Окрім цього, надання позивачу права забирати дітей з навчальних закладів чи інших гуртків, які вони будуть відвідувати, із відвідуванням місць та дитячих закладів дозвілля і проведення відпочинку, з правом забирати дітей по місцю проживання [PERSON] є нереальним і не можливим, оскільки вказане призведе до того, що відповідач не буде знати, в який день позивач забере дітей, а в який - ні. Таким чином, буде виникати ситуація, що відповідач забере дітей, а відповідач не буде знати, де вони, що буде мати наслідком хаос в догляді за дітьми, належного контролю за ними та позбавлення їх можливості належним чином підготуватись до уроків. В судовому засіданні відповідач позовну вимогу [PERSON] в частині визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO] у виді систематичного побачення за таким графіком: щотижня у вівторок та п'ятницю в період часу із 16 до 19 години та першу і третю суботу та другу і четверту неділю місяця із 11 години до 19 години - визнала в обсязі більшому за заявлений позивачем; визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO] у виді систематичного побачення без присутності матері [PERSON] - не заперечила; права позивача забирати дітей із навчальних закладів чи інших гуртків, які вони будуть відвідувати - визнала в обсязі більшому за заявлений позивачем (щоб позивач приводив і забирав дітей із навчальних закладів чи інших гуртків, які вони будуть відвідувати); права позивача з малолітніми дочками відвідувати місця та дитячі заклади дозвілля і проведення відпочинку - визнала частково, вказавши, що не заперечує проти надання такого права за умови погодження з нею місць та дитячих закладів дозвілля і проведення відпочинку, які позивач має намір відвідати. Натомість проти позовної вимоги в частині права позивача забирати дітей по місцю проживання батька [PERSON] заперечила, посилаючись на те, що їй не відомо, чи створені за місцем проживання позивача належні умови для дітей. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування - Бережанської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в належний спосіб. На вимогу суду до суду надіслав копії документів, на підставі яких прийнято розпорядження міського голови. 25 травня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 04 квітня 2018 року судом було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви [PERSON] без руху. 03 травня 2018 року позивачем подано матеріали на виправлення недоліків позовної заяви. 05 травня 2018 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача; 15 травня 2018 року судом відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Бережанська міська рада, про визначення способу участі батька у вихованні дітей. Ухвалою суду від 26 липня 2018 року судом закрито підготовче провадження по вказаній цивільній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 серпня 2018 року на 15 год. 00 хв. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено позовну вимогу про визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO] у виді систематичного побачення за таким графіком: щотижня у вівторок та п'ятницю в період часу із 16 до 19 години та першу і третю суботу та другу і четверту неділю місяця із 11 години до 19 години без присутності матері [PERSON], з правом забирати дітей із навчальних закладів чи інших гуртків, які вони будуть відвідувати, із відвідуванням місць та дитячих закладів дозвілля і проведення відпочинку, та з правом забирати дітей по місцю проживання батька [PERSON]. Відповідачем в судовому засіданні позовну вимогу в частині визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO] у виді систематичного побачення за таким графіком: щотижня у вівторок та п'ятницю в період часу із 16 до 19 години та першу і третю суботу та другу і четверту неділю місяця із 11 години до 19 години без присутності матері [PERSON], з правом забирати дітей із навчальних закладів чи інших гуртків, які вони будуть відвідувати - визнано. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд вважає, що визнання відповідачем вказаної частини позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача у визнаній відповідачем частині слід задовольнити. Розглядаючи позовну вимогу в частині, не визнаній відповідачем, а саме: права позивача відвідувати з дітьми місця та дитячі заклади дозвілля і проведення відпочинку, та права забирати дітей по місцю проживання батька [PERSON], - суд виходить з наступного. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Ст. 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Ч. 2 ст. 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Виходячи з наведеного Законодавством прямо передбачено можливість спільного відпочинку дитини разом з одним із батьків та можливість відвідування дитиною місця проживання одного з батьків, обмеженням щодо реалізації такої можливості є невідповідність інтересам дитини (чинення одним з батьків дій на шкоду інтересам дитини), або відсутність необхідних умов для дитини. Під час розгляду вказаного спору судом не встановлено, а стороною відповідача суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач вчиняв будь-які дії на шкоду інтересам його малолітніх дочок, натомість під час розгляду справи, судом з акту обстеження житлово-побутових умов від 12 січня 2018 року встановлено, що у житлі позивача створено умови для виховання, розвитку та проживання дитини. Виходячи з наведеного, позовна вимога в частині надання права позивачу відвідувати з дітьми місця та дитячі заклади дозвілля і проведення відпочинку, та права забирати дітей по місцю проживання батька [PERSON], зважаючи на те, що права та обов'язки батьків щодо дітей рівні, відвідування дітьми [PERSON] та [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] місць та дитячих закладів дозвілля і проведення відпочинку, місця проживання батька відповідає інтересам дітей - підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного вище, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір в розмірі 704,80 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved