Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» через представника за довіреністю [PERSON] звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.03.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в сумі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зобов'язавшись повернути кредит та сплатити відсотки за його когристування. Проте, відповідачка умов договору не виконала. Станом на 22.10.2018 року відповідачка має існуючу перед позивачем заборгованість на загальну суму 13049,71 грн. Представник позивача до початку судового засідання подала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомляла. Відзиву на позовну заяву не надіслала, а позовних вимог по суті не оспорила. Згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разінеявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2011 року відповідачка [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала цього дня заяву, згідно якої отримала у позивача кредит в розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вбачається із наявного у матеріалах справи Розрахунку заборгованості за договором станом на 22 жовтня 2018 року за відповідачкою рахується загальна заборгованість за наданим кредитом в сумі 13049,71 гривень, з яких: 834,78 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, пеня в сумі 11117,32, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 597,61 грн. (процентна складова). У звязку із порушенням відповідачем своїх боргових зобовязань перед позивачем, останній просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти\~у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши із АТКБ «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, відповідачка [PERSON] не виконала договірні зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку вона добровільно не погашає. Відтак, враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення. Крім того, з відповідачки в силу вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути у користь позивача судові витрати, понесені ним при предявленні цього позову до суду в розмірі 1762,00 грн. судового збору. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved