Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] в рівних частках 2 500 000 гривень основного боргу за договором позики від 07.04.2008 р.., 215 958 гривень трьох процентів річних, 912 500 гривень пені згідно договору позики, всього 3 628 458 гривень. Посилалися на те, що 07 квітня 2008 року [PERSON] та [PERSON], як позикодавці, уклади із [PERSON] договір позики грошових коштів, згідно якого позивачі в день вчинення правочину передали у власність позичальнику (відповідачу) 2 500 000 гривень, а останній зобов'язався повернути їм вказану суму грошей до 07 квітня 2011 року. Факт отримання коштів готівкою підтверджується підписом відповідача на договорі. Пунктом 4 укладеного договору передбачено, що відповідач має право виконати цей договір шляхом передачі всієї суми боргу одному із позикодавців, або обом одночасно, що буде підтверджено розпискою про повернення коштів. Пунктом 1 даного договору передбачено строк повернення позики, а саме до 07.04.2011 року. Відповідач кошти не повернув. Розмір трьох процентів річних за час прострочення з 08.04.2011 р. по 24.02.2014 р (1051 день) становить: 2 500 000x3 % : 365x1051 = 215 958 грн. Позивачі зверталися до відповідача про добровільну сплату боргу, згідно умов договору позики (строк повернення позики, як зазначалося вище, сплинув 07.04.2011 року, про повернення коштів, але до сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Згідно ч.І ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, Договором позики визначено штрафну санкцію у разі недотримання строків виконання зобов'язання, а саме п. 5 Договору позики передбачено, що у разі недотримання строків, щодо повернення суми позики Позичальник додатково до неповернутої суми позики та відсотків по користуванню позикою сплачує пеню у розмірі 0,1 % від суми несплаченої позики на день прострочення. Станом на 24.02.2014 року сума несплаченої позики становить 2 500 000 грн. 00 коп., з врахуванням штрафної санкції передбаченої 5 Договору позики додатково до суми позики до сплати відповідачем підлягає з урахуванням обмеження строку позовної давності при стягненні пені за один рік позичальник має сплатити неустойку у сумі: 2 500 000 х 0.1% х 365 = 912 500 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається. Таким чином загальна сума боргу становить 3 628 458 гривень і складається з - 2 500 000 (сума позики за договором) + 215 958 (три проценти річних за весь час прострочення) + 912 500 (пеня за один рік згідно договору), просять стягнути дану суму з урахуванням сплаченого судового збору. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 526 ЦК України встановлено, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. П.1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика повинна бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивачі в судове засідання не зявилися, просять стягнути з відповідача заборгованість, судові витрати понесені позивачами при подачі позову. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав частково, просив зменшити розмір пені. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 07 квітня 2008 року [PERSON] та [PERSON], як позикодавці, уклади із [PERSON] договір позики грошових коштів, згідно якого позивачі в день вчинення правочину передали у власність позичальнику (відповідачу) 2 500 000 гривень, а останній зобов'язався повернути їм вказану суму грошей до 07 квітня 2011 року. Факт отримання коштів готівкою підтверджується підписом відповідача на договорі. Пунктом 4 укладеного договору передбачено, що відповідач має право виконати цей договір шляхом передачі всієї суми боргу одному із позикодавців, або обом одночасно, що буде підтверджено розпискою про повернення коштів. Пунктом 1 даного договору передбачено строк повернення позики, а саме до 07.04.2011 року. (а.с.5) Позивачі зверталися до відповідача про добровільну сплату боргу, згідно умов договору позики (строк повернення позики, як зазначалося вище, сплинув 07 квітня 2011), про повернення коштів, але до сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Станом на 24.02.2014 року борг за договором позики становить 2 500 000, 00 гривень 00 коп. Згідно ч.І ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до пункту 5 договору позики, у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник повинен сплатити позикодавцям пеню у розмірі 0.1 відсотка від суми заборгованості за кожен день прострочення. З урахуванням обмеження строку позовної давності при стягненні пені за один рік позичальник має сплатити неустойку у сумі: 2 500 000 х 0.1% х 365 = 912 500 грн., проте, судом в межах своєї компетенції, виходячи з принципу розумності та справедливості, відповідно, до статті 551 ЦК України, зменшується розмір пені, тому пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором становить не 912 500 грн., як зазначають позивачі, а 100 000,00 грн. Крім того, суд вважає за доцільне стягнути розмір трьох процентів річних за час прострочення з 08.04.2011 р. по 24.02.2014 р (1051 день) становить: 2 500 000x3 % : 365x1051 = 215 958 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається. Таким чином загальна сума боргу відповідача складає: 2 815 958 гривень і складається з - 2 500 000,00 грн. (сума позики за договором) + 215 958,00 грн. (три проценти річних за весь час простроченная) + 100 000 грн. (пеня), а всього підлягає стягнення кожному з позивачів по 1 407 979, 00 гривень. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів в розмірі 1827,00 гривень кожному. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial