Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що з 09 липня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Через сварки відносини у подружжя погіршилися. З січня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують у зв'язку з чим [PERSON] просив розірвати шлюб. Також позивач вказав, що відразу після народження дитини дружина захворіла на психічне захворювання. Вона почала вести себе неадекватно, дивно поводилася, не проявляла належного піклування про дитину, не годувала його. У зв'язку з хворобою відповідач тричі стаціонарно лікувалася у психіатричних закладах, проте хвороба прогресує. Тому, [PERSON] вважає, що хвороба відповідачки може негативно вплинути не лише на здоров'я, а й на життя дитини, оскільки під час її загострення, остання не може цілком усвідомлювати значення своїх дій та їх контролювати. З цієї підстави просить визначити місце проживання дитини разом з ним. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина [PERSON] разом з нею. Позов обґрунтувала тим, що після народження дитини вона потрапила до Київської міської психіатричної лікарні ім. Павлова із діагнозом післяродовий психоз, у якій знаходилась до 15 грудня 2011 року. Після пологів чоловік її не підтримував морально та не надавав ніякої підтримки. У подальшому коли вона перебувала у психіатричних закладах позивач її не відвідував та не дзвонив, а коли вона сама телефонувала йому, він їй грубо відповідав. З цих підстав просила розірвати шлюб між ними. Також відповідачка зазначила, що сім'я її чоловіка не благонадійна, а вона має кращі умови для проживання, тому просить визначити місце проживання дитини з нею у [ADDRESS] Ухвалою судді до участі у справі в якості третьої особи залучено службу у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради. Позивач та його представник [PERSON] первісний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову у частині розірвання шлюбу не заперечували. В іншій частині зустрічного позову заперечували з підстав необґрунтованості. Відповідач та її представник [PERSON] щодо первісного позову заперечували та просили задовольнити зустрічний позов. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що питання щодо визначення місця проживання [PERSON], [INFO], розглядалось на засіданні служби у справах дітей. Дійсно, як правило, служба у справах дітей рекомендує визначати місце проживання малолітніх дітей разом з матір'ю. Проте, врахувавши у сукупності всі обставини у даному випадку, зокрема особливо ту обставину, що [PERSON] має психічний розлад, рекомендовано визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з його батьком, [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, щодо обґрунтованості первісного позову, який підлягає задоволенню у повному обсязі та необхідності часткового задоволення зустрічного позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.4,5). З січня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Вказані обставини не заперечуються сторонами, а тому за правилами ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю, відновлювати відносини не бажають. Вказане свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Зважаючи на це, первісний та зустрічний позов у частині щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Задовольняючи первісний позов щодо визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON] та відмовляючи у задоволенні аналогічної позовної вимоги зустрічного позову у цій частині суд виходить з наступного. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони проживають окремо. Відповідачка проживає разом з своїми батьками у Бориспільському районі, с. Вороньків, де й мешкає на даний час. Після переїзду відповідачки до батьків малолітній [PERSON] залишився проживати разом з батьком у м. Києві, де він відвідував дитячий садочок, що підтверджується довідкою, наданою ДНЗ (ясла-садок) №776 Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 24 квітня 2015 року (а.с.61) та визнається відповідачем. Зі змісту даної довідки вбачається, що дитина завжди охайна, доглянута, приводить та забирає дитину постійно батько [PERSON] На даний час дитина проживає разом з батьком у [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно №9529 від 31 липня 2006 року [PERSON] належить на праві власності ? частина квартири [ADDRESS] (а.с.57). [PERSON] утримує малолітнього сина, створив для нього всі умови для життя, розвитку та відпочинку. Позивач працює в ПрАТ «Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» на посаді авіаційного техніка з приладів та електроустаткування відділу оперативного технічного обслуговування дирекції з технічного обслуговування. З характеристики з місця роботи [PERSON] характеризується з позитивної сторони: зарекомендував себе як відповідальний, старанний, акуратний працівник, шкідливих звичок не має, має позмінний графік роботи, відряджень не має (а.с.60). Його середньомісячний заробіток становить 12791 гривень 60 копійок, що підтверджується довідкою ПрАТ «Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» №247 від 15 квітня 2015 року (а.с.56). В свою чергу, [PERSON] по місцю проживання також характеризується з позитивної сторони. З характеристики, наданої на її ім'я, в.о. сільського голови [PERSON], відповідач проживає в с. Вороньків Бориспільського району з 2005 року. Завжди скромна, вихована, хороша господиня, спритними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, забезпечує малолітнього сина всім необхідним (а.с.105). Відповідач [PERSON] працює в територіальному центрі соціального обслуговування Шевченківського району м. Києва на посаді фахівець-бухгалтер (а.с.31). При цьому розмір її заробітної плати за період з квітня по липень 2015 року становить 9715 гривень 32 копійки (а.с.103). За спільною домовленістю між сторонами батько у визначеним час привозить дитину до матері, а потім забирає. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідачку охарактеризували виключно з позитивної сторони як гарну матір, яка постійно піклується про свого сина. Вона завжди приділяє йому достатньої уваги, дитина охайна, нагодована, вдягнена у одяг по сезону. Завжди цікавиться у знайомих як правильно виховувати дитину. Вказані свідки також повідомили, що між сторонами по справі, за час їхнього спільного подружнього проживання, інколи виникали конфлікти, які в основному були пов'язані із тим, що позивач завжди намагався відстояти свою точку зору і дружині у цьому не поступався. Характеризували позивача як непоганого батька. Допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що знають сторони протягом тривалого часу. Про позивача повідомили, що він взагалі не вживає алкогольних напоїв, не палить та веде здоровий спосіб життя. Він дуже чекав на сина, дитина є бажаною. Після пологів відповідачка потрапила на стаціонарне лікування у зв'язку з чим позивач взяв повну опіку над дитиною на себе. У цьому йому допомагали родичі. Він постійно приділяє час психологічному та фізичному розвитку дитини. У періоди лікування матері дитина завжди перебувала разом із батьком, у зв'язку з чим у них виник стійкий психологічний контакт. Дитина більш прив'язана до батька ніж до матері. Відносно відповідачки повідомили, що вона також непогана матір, проте дитину вони бачили більше з батьком. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У відповідності до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Із дослідженої судом медичної документації щодо стану здоров'я [PERSON] вбачається, що вона страждає на психічне захворювання: «Шизофренія параноїдна, форма - епізодичний тип перебігу, галюциногенно-параноїдальний синдром» у зв'язку з чим з 2013 року стоїть на обліку у лікаря-психіатра (а.с.40-45). Судом встановлено, і дані обставини не заперечуються сторонами, після народження дитини відповідач була госпіталізована до Київської міської психіатричної лікарні ім. Павлова, у якій знаходилась із 17 листопада 2011 року по 15 грудня 2011 року. У подальшому вона ще двічі лікувалася у вказаному психіатричному закладі, а саме з 17 квітня 2013 року по 03 червня 2013 року та 21 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року рік (а.с.28-29,42) з діагнозом шизофренія параноїдна, форма - епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом. Виписана з лікарні у супроводі матері. Відповідно до положення ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Із матеріалів справи вбачається, що позивач має стабільний середньомісячний дохід у розмірі 12791 гривень 60 копійок. При цьому розмір заробітної плати [PERSON] становить близько 2427 гривень 83 копійок. До того ж, [PERSON] проживає разом з своїми батьками, що підтверджується випискою з домової книги по склад сім'ї (а.с.89). Власного житла [PERSON] не має. Крім того, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради надав висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №326 від 22 червня 2015 року про те, що місце проживання малолітнього [PERSON] рекомендовано визначити разом з його батьком [PERSON] (а.с.54). З огляду на ці обставини в сукупності суд вважає, що належить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом задоволені у повному обсязі, а зустрічний позов задоволено частково, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved