Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулось з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 63031 грн. 82 коп., встановивши подальші\~нарахування відповідно\~до умов\~кредитного договору\~до моменту\~виконання рішення\~відповідно до\~п.\~10\~ст.\~265\~ЦПК України, та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.02.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10026/0149 філії Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 130_0149 від 10 лютого 2020 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 54000,00 грн. зі сплатою 56 % річних за користування кредитом строком на 60 місяців та поверненням кредиту не пізніше 09.02.2025 року. Позивач вказує, що банк свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі. Проте відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Позивач зазначає, що станом на 15.06.2020 заборгованість відповідача за кредитом становить 63031,82 грн. та складається із заборгованості за основним боргом (Кредитом) у розмірі 53894,76 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 9003,14 грн., пені за несвоєчаснепогашення основного боргу у розмірі 0,00 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 0,00 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 69,54 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування у розмірі 26,28 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 12,24 грн. та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування у розмірі 25,86 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2020 позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 13 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з`явився. До суду 01 березня 2021 року надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із вкладеннями, яке повернулось до суду 19 січня 2021 року, виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року, виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2021 року. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 10.02.2020 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10026/0149 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 130_0149 10 лютого 2020 року (далі - договір, а.с. 15-22). Відповідно до п. 2.2., 2.4.1. договору, кредит надається в загальному розмірі 54000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 09 лютого 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). АТ «Державний ощадний банк України» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі. Відповідно пункту 3.3.3 договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 900 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 28 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2020 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Згідно п. 4.3.2 договору, позичальник зобов`язаний у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. Пунктом 8.3. договору визначено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Згідно матеріалів справи, ПАТ «Державний ощадний банк України» виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі передбаченому договором. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. З ч.1 ст.612 ЦК України вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Також, відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що коли договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Зобов`язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За нормою ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно наданих позивачем доказів встановлено, що станом на 15.06.2020 заборгованість відповідача за кредитом становить 63031,82 грн. та складається із основної суми заборгованості у розмірі 53894,76 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 9003,14 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 0,00 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 0,00 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 69,54 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування у розмірі 26,28 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 12,24 грн. та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування у розмірі 25,86 грн. Отже, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, а останній порушив порядок і строки виконання зобов`язань за кредитним договором та не повернув заборгованість за кредитом. У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. В той же час, у своїх позовних вимогах позивач просить встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України. Так, згідно ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Враховуючи, що ухвалення рішення у цій частині є правом суду, позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, тому суд не вбачає за необхідне її застосування. Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не піддягають. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 2 102 грн. (а.с. 6).

Outcome: partial