Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач, Банк) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором б/н від 27.06.2012 в сумі 17553,75 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг 27.06.2012 підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 5000 грн; для користування картковим рахунком відповідачем отримано кредитну картку. Через порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість по кредиту, яка станом на 20.09.2020 дорівнює 17553,75 грн, з яких 5907,30 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2063,88 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 9582,57 грн - нарахована пеня. Ухвалою суду від 27.10.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.66). Позивач правом участі в судовому засіданні не скористався, за змістом позову просить розглянути справу без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою місця його проживання, відповідне поштове відправлення повернуто на адресу суду із відміткою про відсутність адресата (а.с.70,71). Відповідач до суду не прибув, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 27.06.2012 відповідачем заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за якою відповідач висловив згоду, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.27). До Анкети-заяви Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.28, 29-54). Відповідно до довідок Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 27.06.2012 було видано такі кредитні картки: № [NUMBER] - 27.06.2012 до 04/15, № [NUMBER] - 06.08.2014 до 03/18, № [NUMBER] - 24.11.2016 до 05/20; № [NUMBER] - 19.12.2016 до 05/20; з 06.08.2014 встановлений кредитний ліміт - 0,00 грн, з 14.11.2016 кредитний ліміт збільшено до 5000 грн, з 27.07.2018 кредитний ліміт дорівнює 0,00 грн (а.с.13,14). За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 06.08.2014 по 01.03.2020 відповідач користувалась кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом (а.с.15-26). Станом на 20.09.2020 заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.06.2012 дорівнює 17553,75 грн, з яких 5907,30 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2063,88 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 9582,57 грн - нарахована пеня (а.с.7-12). Клопотання позивача про огляд вебсайту, а саме огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №8, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.06.2012)», розділ 2.1 знаходиться на сторінках 31-47 повного договору, є таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. За приписами ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Положеннями ч.7 ст.85 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Позивачем до позову додані роздруковані Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли на момент підписання договору, а саме витяг, як зазначено позивачем в позові, що містять, в тому числі, розділ 2.1, які досліджені судом під час розгляду справи, а необхідність встановлення та фіксування змісту таких Умов та Правил через їх огляд на вебсайті по зивачем в клопотанні не обґрунтована та судом не вбачається. Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Враховуючи викладене, а також те, що у справі відсутні заперечення відповідача щодо факту отримання кредиту в АТ КБ «Приватбанк», суд доходить висновку, що в порушення норм закону відповідач зобов`язання за укладеним ним з Банком договором (заявою-анкетою), з огляду на надані Банком розрахунок заборгованості та виписки з особового рахунку відповідача, яка є регістром аналітичного обліку, тобто внутрішнім первинним документом банку, а отже, належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі, належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 20.09.2020 утворилась спірна сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5907,30 грн та за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, в розмірі 2063,88 грн, а всього 7971,18 грн, а тому позовні вимоги в означеній частині підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 9582,57 грн задоволенню не підлягають з огляду на таке. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи зобов`язані скасувати зазначеним у зазначеній статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач зареєстрований та постійно проживає в м.Покровську Донецької області. За змістом п.18 ч.1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р на виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», м.Покровськ (Покровська міська рада) визначено КМУ у вказаному Переліку. Відтак, на відповідача поширюється дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та в силу вищенаведених імперативних приписів вказаного закону Банк зобов`язаний був списати відповідачу суму пені в спірному розмірі. За викладених обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат у виді сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 945,90 грн (45% від 2102 грн).

Outcome: partial