Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини в якій вказувала, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. З метою оформлення своїх прав на спадщину після смерті [PERSON] заявниця, як спадкоємець першої черги за законом, що прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив їй у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Відмову нотаріус обґрунтував відсутністю доказів прийняття заявницею спадщини. В зв'язку з цим [PERSON] просила про задоволення своєї заяви. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Олександрівської селищної ради - в судове засідання не з'явився, проте надав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд вважав можливим розглядати справу без особистої участі представника заінтересованої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про обставини справи. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна - частки в житловому будинку. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме почала користуватися спадковим будинком, підтримувала його належний технічний стан, несла витрати на його утримання, що підтверджується показаннями свідка та письмовими доказами (а.с. 18). Проте згідно довідки-роз'яснення державного нотаріуса Другої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори від 11 жовтня 2013 року заявниці було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії (посвідченні спадкових прав) по причині відсутності доказів прийняття нею спадщини. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення згідно переліку цієї статті. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти не передбачені нормами Цивільного процесуального кодексу України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З роз'яснень, які надав Пленум Верховного суду України в своїх постановах за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (п.п. 1, 16) та за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 2) вбачається, що питання щодо встановлення факту прийняття спадкоємцями спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, в разі неможливості підтвердження цього факту в іншому порядку, підлягає розгляду судом в окремому провадженні. Вказані обставини та неможливість встановлення спадкоємцем факту прийняття нею спадщини в іншому порядку вказують на обґрунтованість заяви [PERSON], яка підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved