Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 23 вересня 2016 року [PERSON] отримав кредит увигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. АТ КБ Приватбанк зазначає, що виконав свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.11.2020 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі 19327,25 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 15989,00 грн., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту 20,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 15969,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 0.00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит 3338,25 грн., нарахована пеня 0.00 грн., нарахован комісія 0.00 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 2102 грн. сплаченого судового збору. Позивач АТ КБ «Приватбанк» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав у частині кредитного ліміту у розмірі 11560,00 грн., в іншій частині позову просив відмовити/а.с.103/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 вересня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 11560,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом /а.с.25-84/. З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23.09.2016 року, вбачається, що вона особисто підписана [PERSON] . При цьому в анкеті-заяві відповідач надав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також тарифами АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді/а.с.25/. Станом на 22.11.2020 року у відповідача утворилась прострочена заборгованість у розмірі 19327,25 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 15989,00 грн., заборгованість за поточним тілом кредиту 20,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 15969,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 0.00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит 3338,25 грн., нарахована пеня 0.00 грн., нарахован комісія 0.00 грн./а.с.12-17/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України. Із матеріалів справи вбачається, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 23.09.2016 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що строк дії кредитного договору сторонами не визначений; встановивши, що з вимогою про повернення (стягнення) кредитної заборгованості банк звернувся шляхом подання позовної заяви у даній справі 12.01.2021 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення суми, нарахованої згідно статті 625 ЦК України, адже відповідне нарахування здійснювалось до спливу строку кредитування. Доказів звернення до відповідача з письмовою вимогою до пред`явлення позовної заяви у даній справі - суду не представлено. Клопотань про надання доказів чи про витребування відповідних доказів судом учасниками справи не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Позивач не позбавлений права на нарахування відсотків на прострочений кредит відповідно до ст.625 ЦК України з моменту пред`явлення вимоги про дострокове повернення суми заборгованості за кредитом (звернення до суду з даним позовом). Необхідно також зауважити, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 23.09.2016 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві позивач, посилаючись на розрахунок заборгованості за кредитним договором, просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15989 грн., разом з тим, згідно даної виписки за кредитним договором [PERSON] , в останнє кредитний ліміт на картці підвищувався 03.04.2018 року до 11560 грн., після чого відповідач продовжував користуватися кредитним коштами, періодично здійснював погашення за кредитом. Матеріали справи не містять належних доказів про підвищення кредитного ліміту на картці відповідача вище 11560 грн. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного, встановивши отримання та використання відповідачем кредитних коштів в сумі 11560 грн., що також підтверджується випискою з особового рахунку /а.с.20-22/ та не спростовано відповідачем, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь банку тіла кредиту в розмірі 11560 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial