Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

В березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] року померла [PERSON]. За життя остання склала заповіт, який був посвідчений 22.11.2005 року секретарем виконавчого комітету Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Згідно даного заповіту вона заповіла позивачу все належне їй майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який спадщину прийняв у передбаченому законом порядку. Проте, нотаріус відмовляє йому в оформленні спадкових прав щодо земельної ділянки, площею 6,43 га, яка розташована на території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи без самостійних вимог - Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач у заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] року в с. Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області померла [PERSON] (а.с.3 ). За життя остання склала заповіт, який був посвідчений 22.11.2005 року секретарем виконавчого комітету Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, відповідно до якого [PERSON] заповіла все належне їй майно позивачу (а.с.24-25, 35). Спадщину після смерті вказаної особи прийняв [PERSON], що вбачається з повідомлення Першої Вознесенської державної нотаріальної контори за № 305/01-09 від 08.04.2015 року. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] та її прийняли в передбаченому законом порядку або претендують на неї, судом не виявлено. Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернувся до Першої державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, проте отримав відмову в зв'язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 8). Водночас, як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець за життя дійсно мала у власності земельну ділянку, площею 6,43 га (складається з земельної ділянки 1, площею, 5,05 га, земельної ділянки 2, площею 1,38 га), що знаходиться в межах території Мічурінської сільської ради Вознесенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна померлій, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданий 29.10.2002 року на підставі розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації від 12.08.2002 року № 261-р, реєстраційний № 81 (а.с.7, 19). За такого вищевказана земельна ділянка є об'єктом спадкування. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як передбачено ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Враховуючи вказані обставини та те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved