Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2007 року, від якого вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися, постійні сварки та скандали неодноразово відбувалися в присутності дитини. Вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне проживання однією сім'єю неможливе. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги ні їй, ні дитині не надає, участі у вихованні дитини не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати неповнолітню дитину, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, а позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково, просив стягувати аліменти у розмірі не менше 30% від заробітку щомісячно, просив розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 жовтня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я їх розпалася. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 26 березня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved