Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2017 року у розмірі 17 668 грн. 38 коп. та судові витрати в сумі 1 921 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов`язання не виконав належним чином. Станом на 16 липня 2019 року заборгованість становить 17 668 грн. 38 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 9 099 грн. 24 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 6 670 грн. 96 коп., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 580 грн. 64 коп., а також штрафу в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та штрафу в сумі 817 грн. 54 коп. (процентна складова). Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівскої області від 13 листопада 2019 року відкрито спрощене провадження по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 10 листопада 2017 року та Умов та правил надання банківських послуг, між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 10 листопада 2017 року було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит в розмірі 500 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2019 року заборгованість становить 17 668 грн. 38 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 9 099 грн. 24 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 6 670 грн. 96 коп., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 580 грн. 64 коп., а також штрафу в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та штрафу в сумі 817 грн. 54 коп. (процентна складова). Згідно приписів ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Крім цього, відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кредитні кошти відповідачем до цього часу не повернуті, тобто, виконання зобов`язання не відбулось, банком у відповідності до положень чинного цивільного законодавства та умов договору нараховані відсотки за користування грошима на час звернення до суду. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Наведене дає підстави вважати вимоги АТ КБ «Приват Банк» правомірними, а відповідача таким, що за невиконання умов договору від 10 листопада 2017 року повинен відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial