Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення 13623.43 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 13.08.2008, а також понесених судових витрат. Позов мотивований тим, що 13.08.2008 Відповідачем, з метою отримання банківський послуг від Позивача, була підписана Заява б/н, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між сторонами Договір і є підтвердженням того, що Відповідач повністю проінформований про умови кредитування у Позивача, які були надані Відповідачу для ознайомлення у письмовій формі. Також, 13.08.2008 Відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», у якій він власним підписом підтвердив, що ознайомлений з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. На виконання умов Договору Позивачем був відкритий картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у 400.00 грн., який у подальшому змінювався згідно з п.3.2, 3.3. Договору, а Відповідачу була надана у користування кредитна картка. У свою чергу, Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого, станом на 31.03.2020, утворилась заборгованість в розмірі 13623.43 грн., яка складається із 543.68 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 195.48 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 11997.44 грн. - пені; 250.00 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 636.83 грн. - штрафу (процентної складової), яку Позивач разом із судовими витратами просить стягнути з Відповідача. Ухвалою суду від 13.05.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін на 04.06.2020. 04.06.2020 розгляд справи був відкладений до 16.07.2020 у зв`язку з відсутністю у суда відомостей про належне сповіщення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Сторони у судове засідання не з`явилися, при цьому представник Позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. З письмової згоди представника Позивача Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку. Згідно з матеріалами справи, Позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення банківських операцій і є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (а.с.45,47-50). Судом встановлено, що 13.08.2008 Відповідачем була підписана Заява, згідно з якою він виявив бажання оформити у Позивача на своє ім`я кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду`із встановленням кредитного ліміту в розмірі 400.00 грн., базовою процентною ставкою за кредитом - 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с.32 зворотна сторона). У вказаній Заяві Відповідачем власним підписом підтверджено, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому на ознайомлення у письмовому вигляді, отримав кредитну картку та ПІН до неї, а також повну інформацію про умови кредитування у «Приватбанку» і погодився, що дана Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.32 зворотна сторона). Окрім того, 13.08.2008 Відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», у якій, окрім іншого, вказані: ставка відсотків за зняття готівки - 3% від суми операції; розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, але не менше 50.00 грн.; розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка включає у себе пеню-1 ((базова відсоткова ставка за договором)/30), яка нараховується за кожен день прострочення кредиту) та пеню-2 (1% від заборгованості, але не менше 10.00 грн. на місяць), яка нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50.00 грн.); розмір штрафів при порушенні строків платежів з будь-якого грошового зобов`язання, передбаченого договором більше, ніж на 120 днів - 250.00 грн. + 5% від суми позову; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа наступного місяця (а.с.33). З матеріалів справи вбачається, що Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а Відповідач, всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.32 зворотна сторона, 5-31). Так, згідно з розрахунком боргу, наданим Позивачем, розмір загальної заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 13623.43 грн., яка складається із 543.68 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 195.48 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України; 11997.44 грн. - нарахованої пені; 250.00 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 636.83 грн. - штрафу (процентної складової). Востаннє погашення заборгованості було здійснене Відповідачем у жовтні 2017 року (а.с.14, 17 зворотна сторона). При цьому, Суд звертає увагу, що факт погашення відповідачем кредитної заборгованості підтверджує доводи Позивача про те, що [PERSON] отримав кредитні кошти надані Позивачем та користувався ними. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.634 ЦК України, на яку посилається Позивач, мотивуючи свої позовні вимоги, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку Позивач. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Про те, що Відповідач ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді, останній підтвердив власним підписом у Заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 13.08.2008 і вказаний факт ніким, зокрема Відповідачем, не спростований. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. У порушення вимог Закону, Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 543.68 грн., оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті. Досліджуючи обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит в сумі 195.48 грн., Суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вищевикладене, з Відповідача за невиконання умов договору підлягає стягненню заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит у сумі 195.48 грн. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за пенею в сумі 11997.44 грн. та штрафів в сумі 250.00 грн. і 636.83 грн., то Суд звертає увагу, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України. Таким чином, Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача штрафів, однак вважає за необхідне стягнути пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, однак звертає увагу на наступне. Так, при наявності 543.68 грн. заборгованості за кредитом, Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у сумі 11997.44 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. Суд об`єктивно оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами, з урахуванням того, що востаннє платіж у погашення кредитного зобов`язання Відповідачем був здійснений в кінці 2017 року і саме з цього періоду Позивачу було відомо про виникнення кредитної заборгованості, однак з позовом до суду він звернувся лише на початку 2020 року, що також зумовило збільшення суми пені, Суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення вказаного виду неустойки до 2000.00 грн. оскільки заявлена позивачем сума пені у 11997.44 грн. значно перевищує суму заборгованості за тілом кредиту - 543.68 грн. З огляду на встановлені обставини, Суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають стягненню 2739.16 грн. кредитної заборгованості, що включають 543.68 грн. - заборгованості за кредитом, 195.48 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом та 2000.00 грн. - пені. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 422.63 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial