Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В березні 2015 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - відповідач) про виплату страхового відшкодування. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (Каско), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ) № 06.02-40/К0033557, транспортний засіб - Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER]. 21.04.2014 року невстановлені особи незаконно заволоділи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу, чим завдали матеріальної шкоди на приблизну суму 35000 грн., що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 12014100030004078. Позивачем було подано заяву про настання події (КАСКО) № 10245 від 2.04.2014 року. Листом відповідача від 12.09.2014 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, відповідно до якого додатково вимагається завірена копія постанови органів МВС про порушення та зупинення або закриття кримінальної справи. 23.01.2015 року позивач втретє до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, відповіді на яку позивач не отримав. Враховуючи, що термін виконання зобов`язання відповідача перед позивачем почався з травня 2014 року та не виконаний та з урахуванням індексу інфляції, позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 44590 грн. та стягнути з відповідача 3500 грн. пені по заборгованості із невиплаченого страхового відшкодування. У процесі розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, а саме зменшено суму страхового відшкодування на суму франшизи, а саме на 10%, що складає 3500 грн. та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 41030,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні у повному обсязі. До матеріалів справи долучено заперечення, де зазначається, що позивач не довів факт настання страхового випадку, не виконав своїх обов`язків по договору страхування. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування). З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та позивачем було укладено комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків № К0022557 від 25.04.2013 року, відповідно до якого предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з: володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Daewoo Lanos TF69Y, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску. Страхова сума транспортного засобу - 35000,00 грн.. Відповідно до п.20.5.1 договору, своєчасно вносити страхові платежі у розмірах та в строки, встановлені договором. Пунктом 20.5.2 договору передбачено, що страхувальник зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дати надання страховику письмової заяви про настання події, яка в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, сплатити страховику несплачені страхові платежі за наступні періоди страхування. Відповідно до п. 20.5.3 договору, страхувальник зобов`язаний при укладенні договору, надати страховику письмово інформацію, про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати про будь-яку зміну страхового ризику. Пунктом 20.5.5 договору передбачено, що страхувальник зобов`язаний пред`явити страховику для огляду ТЗ та/або ДО, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт та інші документи, що підтверджують право особи використовувати ТЗ - довіреність, договір оренди (лізингу, доручення), оформлені згідно з вимогами чинного законодавства, документи, що підтверджують вартість ТЗ та/або ДО. Згідно п. 20.5.11 страхувальник зобов`язаний після настання події, що має ознаки страхового випадку вжити у межах розумної доцільності всіх можливих заходів, щодо рятування майна, повідомити компетентні органи та діяти у відповідності з Правилами дорожнього руху та вимогам чинного законодавства, а таж негайно, не залишаючи місце страхової події, повідомити страховика за номером безкоштовної гарячої лінії, у випадку, коли оператор гарячої лінії страховика повідомив, що на місце страхової події направлено аварійного комісара, то страхувальник (довірена особа, будь-хто з тих хто на момент події знаходився у застрахованому ТЗ) повинен залишатися на місці події до його приїзду; та не пізніше двох діб, за винятком вихідних, святкових та неробочих днів, письмово повідомити страховика про таку подію. В разі пошкодження застрахованого транспортного засобу невстановленими ТЗ або третіми особами, страхувальник зобов`язаний залишатися на місці події та діяти суворо відповідно до інструкцій отриманих від оператора гарячої лінії страховика. Пунктом 20.4.2 договору передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до копії витягу з кримінального провадження, 21.04.2014 року біля 02 год. 30 хв. невстановлені особи перебуваючи по вул. Радистів, 23 с. Биківня із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого [PERSON], незаконно заволоділи автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON], чим завдали матеріальної шкоди на приблизну суму 35000 гривень (а.с.8). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України «Про страхування»). Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про настання події (КАСКО) (а.с.9-10). Відповідно до матеріалів справи, було складено акт-прийому передачі між представником відповідача і позивачем, відповідно до якого, представник відповідача прийняв від позивача один комплект ключів чорного кольору та пультом сигналізації з емблемою Mongoose від транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER], [NUMBER] та акт-прийому передачі, відповідно до якого, 25.04.2013 року представник відповідача прийняв від позивача свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER], [NUMBER] (а.с.11-12). Згідно копії листа від 23 липня 2014 року, який міститься в запереченнях, відповідач надсилав запит до Деснянського РУ ГУМВ України в м. Києві про надання інформації, яка підтверджує факт незаконного заволодіння автомобілем [NUMBER]. Відповідно до відповіді на запит від 23 липня 2014 року відповідачу було повідомлено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не зміг повідомити точне місце вчинення правопорушення, протокол огляду місця події не складався. Слідчим отримані ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів від слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва для встановлення точного місцезнаходження [PERSON] в момент вчинення кримінального правопорушення. Листом від 12 вересня 2014 року відповідачем було повідомлено позивача, що не має правових підстав для виплати страхового відшкодування, поки триває досудове слідство, з посиланням на п. 23.2.7 договору. Пунктом 23.2.7 договору, передбачено, що для встановлення обставин страхового випадку та визначення розміру збитку страхувальник зобов`язаний надати документи по ризику «Незаконне заволодіння» додатково до документів зазначених в п. 23.2.1 договору надаються наступні документи: довідка органів МВС або інших компетентних органів про факт звернення страхувальника щодо зникнення (незаконного заволодіння) ТЗ з вказанням дати, часу, місця та обставин, номеру ЖРЗП,за яким зареєстровано заяву, та інформацію про вилучення свідоцтва про реєстрацію ТЗ та комплект ключів. У разі порушення кримінальної справи - завірена копія постанови органів МВС про порушення та призупинення або закриття кримінальної справи. У зв`язку з відмою у виплаті страхового відшкодування, позивач 23.01.2015 року звернувся з заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування, де зазначив, що оскільки не була порушена кримінальна справа за фактом вчинення злочину, тому документи, які вимагає відповідач надати не можливо, що підтверджується листом слідчого СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві від 15.12.2014 року. Згідно листа слідчого СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві від 15.12.2014 року, де зазначено, що із вступом в законну силу нового Кримінального процесуального кодексу 20.11.2012 року, відповідно до ст. 214 слідчий не порушує кримінальну справу, а вносить відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проводить розслідування у кримінальному провадженні. Виходячи з цього, постанову про порушення кримінальної справи, а також постанову про зупинення та закриття кримінальної справи надати неможливо (а.с.14). З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2014 року позивачем було подано заяву про настання події (КАСКО) та пакет документів, передбачених умовами договору. Крім того, позивач звертався до відповідача з вимогою виплатити страхове відшкодування, проте, відповідач кошти позивачу не виплатив. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 31500,00 грн. підлягає задоволенню. Пунктом 20.4.3 договору передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені, розмір якої визначено п. 25.2 договору. Згідно п. 23.15 договору, у випадку страхової події за ризиком, зазначеним у пункті 13.6 договору, страховик протягом 30 робочих днів після одержання всіх необхідних документів та підписанням угоди між страховиком та страхувальником про взаємовідносини сторін у випадку, якщо викрадений ТЗ та/або ДО буде знайдено, приймає рішення про виплату страхового відшкодування, складає страховий акт та здійснює виплату страхового відшкодування, або приймає рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування і письмово повідомляє страхувальника з обґрунтуванням причин відмови. Якщо на день надання страхувальником документів досудове слідство у справі не закінчено або не припинене, або є наявність вини страхувальника, його працівника та/або представників, страховик має право затримати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування для додаткового з`ясування причин та обставин страхового випадку, але не більше ніж на 6 місяців після порушення кримінальної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про стягнення з відповідача індексу інфляції частково, оскільки позивач просив стягнути індекс інфляції за період з 01.05.2014 року по 28.02.2015 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до поданої заяви про настання події (КАСКО) від 24.04.2014 року та з урахуванням п. 23.15 договору, відповідачем було пропущено строк виплати страхового відшкодування з 25.05.2014 року по 28.02.2015 року. Тому з відповідача на користь позивача стягується індекс інфляції за період з 25.05.2014 року по 28.02.2015 року у розмірі 7150,50 грн. та 3% річних у розмірі 724,93 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 31500,00 грн., індекс інфляції в розмірі 7150 грн. 50 коп., 3% річних у розмірі 724 грн. 93 коп., а всього: 39374 грн. 93 коп. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 393 грн. 75 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial