Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати, які необхідно понести на забезпечення необхідних умов з приводу виховання та лікування їх спільного неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 15000 грн. Крім того, стягнути з відповідача додаткові витрати, понесені нею на лікування їх сина в сумі 31710,53 грн. Також, зобовязати відповідача сплачувати щокварталу по 600 грн. додаткових витрат на подальше лікування дитини та стягнути судові витрати. В обґрунтування вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідно до рішення Полонського районного суду від 11.11.2013 року з відповідача на її користь стягуються аліменти в розмірі ? частини доходу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Однак, син потребує посиленого лікування, особливого догляду, спеціального харчування, постійного проходження різних курсів оздоровлення у звязку з діагнозом вторинний імунодефіцитний стан із зниженням Т-клітин, затримка мовного розвитку. Оскільки дитина постійно хворіє, на її лікування необхідно витрачати багато коштів, а відповідач такої допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач при розгляді справи позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення з нього ? частини додаткових витрат понесених [PERSON] згідно здійсненого нею розрахунку, про що позивачка також не заперечила. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №173908 та висновком експерта №10/587 від 28.11.2016 р. Відповідно до рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 11.11.2013 року (а.с.10) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.ч.2, 3 ст.185 СК України). Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоровя дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Як вбачається з розрахунку сум додаткових витрат понесених [PERSON], здійснених нею 06 лютого 2017 року, позивачка понесла вказані витрати в загальній сумі 31710,53 грн., на стягнення ? частини яких погодився відповідач. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відтак, з [PERSON] підлягає стягненню ? частина додаткових витрат викликаних хворобою сина та фактично понесених позивачкою в розмірі 15855,26 грн. Разом з тим, приймаючи до уваги, що [PERSON] також просила стягнути з відповідача 15000 грн. витрат, які необхідно понести на забезпечення необхідних умов з приводу виховання та лікування, а також про стягнення щокварталу 600 грн. на подальше лікування дитини, суд вважає, що оскільки дані витрати можуть бути понесені позивачкою в майбутньому та наперед неможливо визначити їхній розмір, а з [PERSON] вже стягуються аліменти в розмірі визначеному рішенням суду, тому у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити. Згідно положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору, а відтак саме такий розмір судових витрат підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial