Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В вересні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 22.03.2011р. банк та відповідач уклали договір № б/н про надання кредиту у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 31.07.2014р. утворилась заборгованість 8887,05 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 22.03.2011р. відповідач підписав заяву на отримання кредитної картки, що разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаної зави відповідачу затверджено кредитний ліміт в сумі 5000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, зі щомісячною сплатою мінімального платежу в погашення кредиту. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач зобов'язався відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил банківських послуг. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний, сплатити банку штраф в розмірі 250грн. + 5% від суми позову. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 31.07.2014р. утворилась заборгованість 8887,05 гривень, яка складається з 4992,13грн. - заборгованість за кредитом, 2145,54грн.- проценти за користування кредитом, 850грн.- заборгованість з пені та комісії за користування кредитом а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00грн.- штраф (фіксована частина), 399,38грн.- штраф (процентна складова). Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому /ч. 1 ст. 634 ЦК України/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 243,60грн.

Outcome: approved