Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В березні 2016р. заявниця [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту родинних відносин, зокрема, що вона є донькою померлої [INFO] [PERSON], а остання є її рідною матір'ю. Метою встановлення факту родинних відносин є отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. В судовому засіданні заявниця пояснила, що після смерті своєї матері [PERSON], вона звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом було відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що були виявлені розбіжності у прізвищі спадкодавця (матері заявниці) «[PERSON]» та дівочому прізвищі заявниці «[PERSON]», зазначеному в свідоцтві про народження, які не підтверджують факт родинних відносин між ними. Заінтересована особа, про час та місце судового розгляду була оповіщена у встановленому законом порядку, в судове засідання уповноваженого представника направлено не було, причини неявки суду повідомлені не були. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON], а остання дійсно є матір'ю заявниці, розбіжності в прізвищах мають місце у зв'язку з помилкою, допущеною при перекладі. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [PERSON] померла [INFO] Відповідно до свідоцтва про шлюб від 22 листопада 1947р. серія [NUMBER], укладеного між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині (матері заявниці) присвоєно прізвище «[PERSON]». Як вбачається з свідоцтва про народження заявниці серія [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], в графі матір зазначено - [PERSON]. При цьому, згідно із свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про смерть матері заявниці зазначено - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб від 22 березня 1973р. серія [NUMBER], укладеного між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу заявниці було присвоєно прізвище «[PERSON]». Після смерті спадкодавця (матері заявниці) у Радомишльській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за № 56979666, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39336692. Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/444-m-2 від 10 вересня 2015р., який було зроблено на запит заявниці, встановлено, що прізвище «[PERSON]» та «[PERSON]» попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також інших документах є ідентичними. Також, у даному висновку було зазначено, що згідно з чинними правилами, нормативний правопис прізвища українською мовою «[PERSON]». В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що матір'ю заявниці є [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], наявністю у заявниці свідоцтва про смерть та про шлюб її матері. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю заявниці, а заявниця є її донькою.

Outcome: approved