Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив зобовязати Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції видати йому [PERSON] про підвищення кваліфікації та стягнути з Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції на його користь 1320,99 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 05 липня 2013 року Міністерством юстиції України йому було видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1060. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) повинен один раз на два роки підвищувати кваліфікацію в порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства. Підвищення кваліфікації арбітражних керуючих, які зареєстровані в Дніпропетровській області, проводилось в м. Дніпропетровську 11-13 квітня 2014 року. За надання послуг з підвищення кваліфікації позивачем було сплачено 1350,00 грн. 11 квітня 2014 року між позивачем та Центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції був укладений Договір № 918 про надання послуг з підвищення кваліфікації. 14 квітня 2014 року між позивачем та Центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції був підписаний акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації згідно Договору № 918 від 11.04.2014 року. Але після цього відповідач не видав позивачу [PERSON] про підвищення кваліфікації і зробив це незаконно. Відповідно до Договору № 918 від 11.04.2014 року Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції взяв на себе зобовязання за рахунок коштів позивача надати послуги з підвищення кваліфікації арбітражного керуючого. Так, позивач зобовязався виконувати вимоги відповідача з організації надання освітніх послуг, відвідувати всі заняття передбачені програмою тематичного короткострокового семінару; своєчасно вносити плату за надання послуг в розмірі та строки, що встановлені цим договором; підписати акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації після надання послуг відповідачем. Таким чином, ані договір, ані Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним законом, який встановлює вимоги до діяльності арбітражних керуючих, не містить обовязку арбітражного керуючого складати залік. Отже, оскільки між позивачем та відповідачем був підписаний договір про надання послуг з підвищення кваліфікації, позивачем зроблено оплату за надані послуги, він відвідав тематичні короткострокові семінари, то відповідач зобовязаний був видати йому [PERSON] про підвищення кваліфікації. Крім того, оскільки Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції підписав акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації, чим підтвердив те, що позивачу були надані послуги з підвищення кваліфікації, отже відповідач повинен був надати йому [PERSON] про підвищення кваліфікації. Крім того, позивачем до Міністерства юстиції України та до Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції були направлені запити про отримання публічної інформації. В даних запитах він просив повідомити таку інформацію: програму курсу підвищення кваліфікації арбітражних керуючих на 2014 рік; інформацію про склад викладачів та доповідачів курсу підвищення кваліфікації, проведеного 11-13 квітня 2014 року у м. Дніпропетровську та комісії з оцінки результатів заліку; інформацію щодо того, яким чином, якими фахівцями та на підставі якого нормативного документу відбувалось формування питань тестових завдань оцінки рівня кваліфікації арбітражних керуючих на зазначеному курсі та за якими принципами формувався склад доповідачів; інформацію про кошторис витрат, проведених Центром на організацію курсів підвищенні кваліфікації арбітражних керуючих у м. Дніпропетровську 11-13 квітня в розрізі статей витрат - сплату за оренду приміщення, винагорода доповідачам, витрати на методичні матеріали, організаційні та можливі інші витрати. Міністерством юстиції України було надано відповіді на запити та додано копію навчально-тематичного плану семінару, відповідно до якого залік проводиться 12.04.2014 року. При цьому, Міністерством юстиції України вказується, що відповідно до п. 4.10 розділу IV Положення про систему підготовки і перепідготовки осіб, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), та підвищення кваліфікації і перепідготовки арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) підвищення кваліфікації арбітражних керуючих завершується проведенням у Центрі підсумкового заліку. Так, відповідно до п. 4 та п. 5 Порядку проведення заліку за результатами підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), копія якого додано відповідачем до відповіді на запит, після проведення курсу семінарів з підвищення кваліфікації арбітражних керуючих Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції проводить залік щодо осіб, які пройшли підвищення кваліфікації, з метою оцінки їх знань. Залік це форма підсумкового контролю, що полягає в оцінці засвоєння слухачами навчального матеріалу за темами підвищення кваліфікації. Але після проведення заліку 12.04.2014 року проводився семінар, та ще й 13.04.2014 року також цілий день проводилось навчання. Таким чином, залік проведено передчасно, до закінчення викладення програми семінарів, до того, як арбітражні керуючи взагалі пройшли підвищення кваліфікації, та ще й питання заліку сформовано без врахування тематики проведених семінарів. Крім того, Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції у відповіді на запит додав Програму тематичного короткострокового семінару з підвищення кваліфікації арбітражних керуючих, відповідно до якого залік повинен був проводитись 13.04.2014 року, після проведення усіх лекцій та семінарів. Але всупереч цьому, залік проводився 12.04.2014 року. Також, у відповідях на запит, Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції надав фактичну калькуляцію витрат проведеного семінару з підвищення кваліфікації арбітражних керуючих у м. Дніпропетровську. Але дані витрати позивач вважає необґрунтовані. Отже, позивач вважає, що Центр повинен повернути йому кошти у розмірі 1320,99 грн., як незаконно та безпідставно отримані. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Крім того, ще раніше надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. При цьому, зазначив, що в своєму позові позивач вимагає видати йому [PERSON] про підвищення кваліфікації, але відповідно до п.п. 16, 17 Порядку проведення заліку за результатами підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затвердженого наказом Центру від 27.09.2013 року, та погодженого Директором Департаменту нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України, надісланого позивачу 22.04.2014 року, арбітражний керуючий вважається таким, що склав залік, якщо він набрав не менше ніж сім балів з 10 можливих. Проте, за результатами тесту позивач отримав 6 балів, а отже не склав залік. У разі не складення заліку арбітражний керуючий має право безоплатно скласти його повторно. Виходячи з вищевикладеного Центр не має підстав для видачі [PERSON] позивачу. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів у сумі 1320,99 грн. також є необґрунтованими, оскільки відповідач підписав 14 квітня 2014 року Акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації, чим підтвердив отримання послуги на належному рівні згідно з навчально-тематичним планом. Отже послуга була надана на належному рівні і підлягає оплаті. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] має право здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі [PERSON] про здійснення вказаних видів діяльності, виданого 05.07.2013 року згідно Наказу Міністерства юстиції України від 28.05.2013 року № 1005/5 (а.с.24). Згідно з п.4.1. Положення «Про систему підготовки і перепідготовки осіб, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), та підвищення кваліфікації і перепідготовки арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), їх підготовки у справах про банкрутство страхових організацій», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.12.2012 року за № 1973/5, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) повинен постійно працювати над підвищенням свого професійного рівня та один раз на два роки підвищувати кваліфікацію. Згідно п.4.3. вказаного Положення, підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюється у формі короткострокового підвищення кваліфікації шляхом участі у семінарі з питань банкрутства та відновлення платоспроможності боржника (далі - підвищення кваліфікації). Тривалість підвищення кваліфікації становить не менше 27 годин. На підставі вищевказаного, 11 квітня 2014 року між [PERSON] та Центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції був укладений Договір № 918 про надання послуг з підвищення кваліфікації, згідно якого останній взяв на себе зобовязання за рахунок коштів позивача надати послуги з підвищення кваліфікації арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с.25-26). На виконання п.3.2. вищевказаного Договору, позивач сплатив відповідачу 1350,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.27). Згідно п.2.1.4. Договору, відповідач зобовязався надати Акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації після надання послуг, а позивач зобовязався згідно п.2.2.3. Договору, підписати Акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації після надання послуг відповідачем. Тому, 14 квітня 2014 року між [PERSON] та Центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції був підписаний Акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації. Разом з тим, 09 вересня 2014 року позивач в односторонньому порядку анулював вищевказаний Акт проставивши на своєму екземплярі Акту відповідний запис - «Акт анульовано 09.09.2014 року». Позивач вказав, що ані Договір, ані Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним законом, який встановлює вимоги до діяльності арбітражних керуючих, не містить обовязку арбітражного керуючого складати залік. А тому, оскільки між позивачем та відповідачем був підписаний договір про надання послуг з підвищення кваліфікації, позивачем зроблено оплату за надані послуги, він відвідав тематичні короткострокові семінари, то відповідач зобовязаний був видати йому [PERSON] про підвищення кваліфікації. Крім того, вказав, що Акт здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації від 14.04.2014 року був підписаний одразу з підписанням Договору № 918 про надання послуг з підвищення кваліфікації від 11.04.2014 року. Вищевказані твердження позивача підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка також є арбітражним керуючим та також проходила вищевказані курси, і яка вказала, що Акти здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації від 14.04.2014 року були підписані між замовниками та виконавцем одразу з договором про надання послуг з підвищення кваліфікації. Крім того, вказала, що на ознайомлення з договором та актом здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації їй надали всього приблизно десять хвилин. З урахуванням вищевказаного, позивач просив зобовязати Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції видати йому [PERSON] про підвищення кваліфікації та стягнути з Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції на його користь 1320,99 гривень. Проте, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вищевказаного, суд прийшов до висновку, що анулювання позивачем в односторонньому порядку Акту здавання-приймання наданих послуг з підвищення кваліфікації від 14.04.2014 року є таким, що не відповідає положенням чиного законодавства, оскільки відповідача позивач не повідомив про анулювання Акту, договір з відповідачем не розірвав, договір не визнаний недійсним чи нікчемним. Сам позивач в судовому засіданні вказав, що не зазначав в позовних вимогах про розірвання договору або визнання недійсним, оскільки це недоцільно. Крім того, згідно п.2.1.3. Договору, відповідач зобовязався на підставі рішення екзаменаційної комісії видати особам, які успішно склали залік [PERSON] про підвищення кваліфікації, а позивач зобовязався згідно п.2.2.1. Договору, виконувати вимоги відповідача з організації надання освітніх послуг, відвідувати всі заняття передбачені програмою тематичного короткострокового семінару. Згідно з п.4.5. Положення «Про систему підготовки і перепідготовки осіб, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), та підвищення кваліфікації і перепідготовки арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), їх підготовки у справах про банкрутство страхових організацій», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.12.2012 року за № 1973/5, заклад на кожний курс підвищення кваліфікації готує програму семінару з питань банкрутства та відновлення платоспроможності боржника і подає її на погодження до Департаменту. Програма містить інформацію про зміст навчання, розподіл навчального часу аудиторних занять і самостійної навчальної роботи для вивчення кожної теми, організаційні форми її вивчення та викладачів, які будуть залучені до викладення теми. Центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції була розроблена така програма тематичного короткострокового семінару з арбітражними керуючими з 11 по 13 квітня 2014 року, яка була погоджена директором Департаменту нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України [PERSON] (а.с.51-54). Крім того, Наказом Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції від 27.09.2013 року був затверджений Порядок проведення заліку за результатами підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), який також погоджений директором Департаменту нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України [PERSON] (а.с.46-47). Згідно п. п. 8, 16, 17 вищевказаного Порядку, для проведення заліку Управління банкрутства готує екзаменаційні білети, кожний з яких містить по 10 тестових питань. Особи, які набрали загальну суму 7 балів і більше, вважаються такими, що успішно склали залік. Особи, які набрали менше 7 балів, вважаються такими, що не склали залік. Проте, позивач при заліку набрав лише шість балів, у звязку з чим, він є таким, що не здав залік. При цьому, згідно п. 18 вищевказаного Порядку, особи, які не склали залік, мають право скласти його повторно з наступною групою без проходження повторного навчання та оплати. Проте, позивач своїм вищевказаним правом не скористався та не склав залік, передбачений договором. Таким чином, твердження позивача щодо неправомірності проведення заліку є необґрунтованими та безпідставними, а доводи позивача щодо підписання акту та договору в один день та ненаданням йому часу на ознайомлення з ними взагалі судом не беруться до уваги, оскільки на теперішній час договір є дійсним. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed