Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

В березні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність поваги один до одного та втрату взаєморозуміння. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають та н ведуть спільне господарство. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Крім того, позивачка зазначає, що після припинення шлюбних відносин відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по утриманню дітей, не допомагає матеріально, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з 28.01.2019 і до повноліття дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та на їх задоволенні наполягає.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалася відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення про неможливість вручення з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою». Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідачки неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі: позивачка [PERSON] та відповідач - [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 501, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10-11). Відповідно до довідки про склад сімї, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею мешкають діти: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Чоловік позивачки [PERSON] не мешкає за даною адресою з 29.01.2019. Відповідно до інформації наданої Мелітопольським РУП ГУНП в Запорізькій області від 08.08.2019, [PERSON] знаходиться в розшуку як безвісно зниклий. Судом встановлено, що з січня 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають та спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, на утриманні позивачки знаходяться неповнолітні діти, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. З 28.01.2019 відповідач не утримує своїх дітей, не надає матеріальної допомоги. Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище дітей та відповідача, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, відповідач не є інвалідом, та вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому позивачкою розмірі. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з 28.01.2019 до повноліття дітей. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. за подачу позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved