Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.05.2014 року між ПАТ КБ «Приват банк» (у зв`язку зі зміною типу товариства, змінило свою назву товариства на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.\~У зв`язку\~з порушеннями\~зобов`язань\~за кредитним\~договором відповідач\~має заборгованість\~перед АТ\~КБ «ПриватБанк»\~в сумі\~61130\~\~грн.32\~коп. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що першочергово відповідачу було надано кредитну карту з кредитним лімітом в 14000 гривень, який було збільшено до 22931 грн. 54 коп., у зв`язку із оформленням на ім`я відповідача покупки товарів відповідно до кредитної лінії «Оплата частинами». Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник у судовому засіданні пояснив, що відповідач отримав кредит в розмірі 14000 тисяч гривень і за рішенням суду вже відбулося стягнення в порядку виконавчого провадження у розмірі 15884 грн. 75 коп., що свідчить про перевищення розміру тіла кредиту, тому через необґрунтованість вимог позивача просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача у судовому засіданні підтвердив, що з відповідача на користь позивача на підставі ухваленого заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2018 року , яке було в подальшому скасовано , в порядку виконавчого провадження було стягнуто грошові кошти в розмірі 15884 грн. 75 коп. в рахунок погашення заборгованості. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 19.05.2014 року між ПАТ КБ «Приват банк» (у зв`язку зі зміною типу товариства, змінило свою назву товариства на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згодом відповідачем було оформлено покупку товарів за кредитною лінією «Оплата частинами», що підтверджується в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.152-160). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанку», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial