Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

В березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення померлим її батька - [PERSON]. Вказувала на те, що листопаді 2002 р. її батько поїхав до Рівненської області з метою оформлення своїх спадкових прав після батьків, проте до місця призначення не прибув і до цього часу не повернувся, відомостей про місце його перебування за місцем його постійного проживання немає. Оскільки заходи, вжиті заявницею по розшуку батька, результатів не дали, вона вважає, що він помер. Посилаючись на вищевикладене, заявниця просить суд оголосити [PERSON], [INFO] померлим. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Першої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, свідка [PERSON], дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] Свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Відповідно до Договору міни нерухомого майна від 26.10.1996 р. вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 37/100 часток квартири № 62 та квартири №64 по вулиці Колодязній в м. Миколаєві. [PERSON] про проживання від 10.06.2005 р. за № 328 складеного КЖЕП «Центр» [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], в період з жовтня 1996 року по листопад 2002 р. Відповідно до Довідки виданої Ленінським РВ НДУ УМВС в Миколаївській області від 12.02.2005 р. вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться в розшуку як особа безвісно відсутня, з 15.06.2003 р. З пояснень заявниці вбачається, що листопаді 2002 р. її батько [PERSON] пішов (поїхав) з дому в Рівненську область з метою оформлення спадкових прав після його померлих батьків, проте до місця призначення не доїхав і до цього часу немає відомостей про місце його перебування. В звязку з цим заявниця вважає, що його необхідно оголосити померлим. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. [PERSON] положень ст. 247 ЦПК у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. У відповідності до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню цих правовідносин. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявниця для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Враховуючи надані суду докази в сукупності та приймаючи до уваги, що встановлення факту смерті необхідно заявниці для реалізації в повному обсязі її прав, суд вважає заявлені вимоги щодо встановлення факту смерті особи обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.46 ЦК України,

Outcome: approved