Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором б/н від 31.08.2009 року у загальному розмірі 129909,76 грн., з яких: 235,37 грн. - заборгованість за кредитом; 116838,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6173,88 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 6162,37 грн. - штраф (процентна складова). В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.08.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20.05. 2019 року має заборгованість - 129909,76 грн., яка складається з такого: -235,37 грн. - заборгованість за кредитом; -116838,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -6173,88 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6162,37 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31 серпня 2009 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявив бажання про оформлення на своє ім`я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначив свої персональні дані. У заяві погоджено тип карти; валюта гривна; базова процента ставка 2,5 процентів на залишок заборгованості. Порядок погашення заборгованості: щомісячно платежами у розмірі 7% від заборгованості. У заяві, підписаній відповідачем, останній підтвердив факт ознайомлення та згоди з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, а також надав свою згоду на те, що дійсна заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.8-15). Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 31.08.2009 року (а.с.5-7) вбачається, що станом на 20.05.2009 року заборгованість за кредитом складає 235,37 грн., заборгованість за процентами за період з 08.11.2009 року по 20.05.2019 року складає 116838,14 грн., заборгованість за пенею та комісією 6173,88 грн., судові штрафи 6662,37 грн., що в сумі дорівнює 129909,76 грн. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку, а також виписки з карткового рахунку відповідача (а.с.35-39) суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 235,37 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредитом у розмірі 235,37 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитним коштами, суд прийшов до таких висновків. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем за період з 08.11.2009 року по 20.05.2019 року. Проте, згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Довідки позивача, строк дії картки до останнього дня 01.2016 року, тобто до 31.01.2016 року (а.с.33). Нарахування процентів після закінчення строк дії кредитного договору суд вважає неправомірним, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така позиція відповідає висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року в цивільній справі №444/9519/12, який згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має враховуватися судами. Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами за період з 01.02.2016 року по 20.05.2019 року слід відмовити. Крім того, згідно із розрахунком заборгованості, а також заяви позивача (а.с.31-32), нарахування позивачем процентів на поточну та на прострочену заборгованість здійснювалось до 04.2014 року за формулою: - нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N поточне тіло кредиту, M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів; - нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N поточне тіло кредиту, M процентна ставка, 360/365кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів; З 04.2014 року нарахування процентів здійснюється за формулою: - нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*(2 або 1)*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці), M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобов`язань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості), Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів; - нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*2*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця), M процентна ставка, 360/365кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів. Проте, зазначена формула, запроваджена банком з 04.2014 року, суперечить умовам договору, а також ч. 2 ст. 550 ЦК України, відповідно до якої проценти на неустойку не нараховуються. Крім того, позивачем не доведений факт повідомлення відповідача відповідно про запровадження іншого порядку (формули) нарахування поточних та прострочених процентів. В зв`язку з тим, що судом встановлена необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, суд дійшов до висновку про те, що розмір процентів за користування кредитом, має вираховуватися, виходячи з формули, яка діяла на час укладання договору та до 04.2014 року та виходячи із погодженої сторонами процентної ставки 2,5 процентів на місяць. Отже, проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 31 січня 2016 року включно виходячи з базової процентної ставки 2,5 % на місяць повинні дорівнювати: -з 01.04.2014 року по 31.01.2016 року - 235,37 грн. х 0,08% (30%/360 днів) х 670 днів = 120,60 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані до 01.04.2014 року у розмірі 55,83 грн. Загальний розмір процентів за період з 08 листопада 2009 року по 31 січня 2016 року становить 120,60 грн. + 55,83 грн. = 176,43 грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 08.11.2009 року по 31.01.2016 року у розмірі 176,43 грн. Суд також вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки (штрафів) у загальному розмірі 6662,37 грн. нарахованих при подачі позову, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у с. Іллінівка Костянтинівського району Донецької області, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 6662,37 грн. на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором б/н від 31.08.2009 року, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових штрафів слід відмовити. Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 6173,88 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 6173,88 грн. слід також відмовити. Таким чином, без врахування нарахованої комісії та пені, а також штрафів, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 31.08.2009 року становить 411,80 грн., та складається з такого: 235,37 грн. - заборгованість за кредитом; 176,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 08.11.2009 року по 31.01.2016 року. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 31.08.2009 року у загальному розмірі 411,80 грн. За таких обставин, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених вимог (позов задоволено на 0,32%), присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6,15 грн.

Outcome: partial