Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивачка обґрунтувала тим, що з 13 квітня 2011 року по 13 грудня 2016 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Аліменти відповідач не сплачує, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Відповідно до повторно виданого Свідоцтва про народження серії І-ОК № 218809 від 20 серпня 2013 року виконавчим комітетом Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №6, у сторін по справі 18 квітня 2011 року народилась донька [PERSON] (а.с. 11). Згідно Довідки №335 від 21 вересня 2017 року виданої Іванковичівською сільською радою, [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с. 3). Довідкою №336 від 21 вересня 2017 року виданої виконкомом Іванковичівською сільською радою, [PERSON] дійсно проживає заі своєю матірю [PERSON] за адресою: провулок Івана Сірка, буд. 6-а с. Іванковичі Васильківського району Київської області (а.с. 4). Враховуючи матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей, які навчаються до 23 років, непрацездатних дружини або батьків, з огляду на обов'язок обох батьків утримувати дитину та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», суд вважає за можливе та доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної малолітньої дитини аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial