Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 13 249, 39 грн., з яких: 4 913, 40 грн. - заборгованість за кредитом; 3 961, 55 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4 374, 44 грн. - заборгованість за пенею, посилаючись на те, що 03 листопада 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої [PERSON] отримав кредит в розмірі 9 531, 19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Тому, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою №б/н від 03.11.2014 року в сумі 13 249, 39 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення з наступних обставин. 03 листопада 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Банком надано відповідачу кредит на суму 9 531, 19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов`язань. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитором повністю виконано зобов`язання перед відповідачем [PERSON] . Згідно п. 2.1 Генеральної угоди Банк надає Позичальнику терміновий кредит в сумі 9 531, 19 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять одну гривень 19 коп.) (далі - «Кредит») на термін 24 місяців, з 03-11-2014р. по 30-11-2016р., шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 9 531, 19 грн., в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненні кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту в зазначені в Заяві, Умовах і правилах строки. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв`язку з чим станом на 06 серпня 2020 року виникла заборгованість по кредиту перед АТ КБ «ПриватБанк», яка складається з 4 913, 40 грн. - заборгованість за кредитом; 3 961, 55 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 476, 94 грн. для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача в його користь грошових коштів в розмірі 4 374, 44 гривень - заборгованості за пенею, то суд зазначає наступне. Пункт 2.8 Генеральної угоди, передбачає, що при порушенні Позичальником зобов`язань по погашенні кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожен день прострочки. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківський послуг, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, а саме щодо сплати пені, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом - 4 913, 40 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 3 961, 55 гривень, загалом - 8 874 гривень 95 копійок. Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 408, 00 грн. сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial