Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В апеляційних\~ скаргах Державна казначейська служба України просить скасувати, а [PERSON] змінити в частині моральної шкоди та скасувати в частині відмови у вимогах рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди та ухваленню в цій частині нового рішення про їх задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, 01.04.2015 року державним виконавцем ВДВС ПМРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 8\~858,00 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судових витрат,\~ після чого\~ було винесено розпорядження про звернення стягнення на заробітну плату позивача за місцем роботи- у Павлоградському управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничорятувального обладнання ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля»,\~ де\~ з його зарплати почали стягувати кошти за виконавчим листом. В результаті подання позивачем у червні 2015р. апеляційної скарги на рішення Павлоградського міськрайонного суду від 10.10.2014 року, яким\~ з нього стягнуті наведені вище суми кредитної заборгованості і судових витрат, він повідомив державного виконавця про подання апеляційної скарги та просив зупинити виконавче провадження,\~ на що 17.06.2015. отримав відповідь, що подання апеляційної скарги не є підставою для зупинення провадження В силу ст. 223 ЦПК України\~ у разі подання апеляційної скарги\~ рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 27.08.2015 року апеляційний суд Дніпропетровської області скасував наведене вище рішення та відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON]\~\~ Рішення набрало чинності.. В цей же день позивач повідомив виконавця про скасування рішення, надав копію вступної та резолютивної частини та просив закрити виконавче провадження. Однак лише у жовтні 2015 року позивач отримав копію постанови державного виконавця від 28.09.2015 року про закінчення виконавчого провадження на підставі ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» із зазначенням про скасування рішення Апеляційного суду від 27.08.2015. Відповідно до правил ст.48 чч.1,3\~ Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду.\~\~ Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, копія якої у 3-денний строк надсилається сторонам. Задовольняючи вимоги [PERSON] про часткове стягнення моральної шкоди,\~ суд 1-ї інстанції\~ вважав доведеним факт неправомірності дій державного виконавця, який не виконав вимоги зазначеної норми закону, та,

Outcome: partial