Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідачка по справі є її рідною дочкою, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, притягувалась до кримінальної відповідальності. В квітні 2012 року відповідачка народила дитину, якою не опікується. Ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, уникає спілкування з нею, протягом значного часу не виявляє до дитини материнського піклування. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує у разі повторної неявки відповідачки в судове засідання проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка повторно в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову суду не надсилала. Прокурор Ізюмської місцевої прокуратури надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради, надала суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує у разі повторної неявки відповідачки в судове засідання проти ухвалення заочного рішення. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], є рідною дочкою позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідачки ( а.с.19). Відповідачка по справі, [PERSON], є матірю малолітнього [PERSON], [INFO] ( а.с.11). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивачка, [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років (а.с.13,22,23). [PERSON] проживає разом з бабусею позивачкою по справі, та знаходиться на її утриманні. [PERSON] з жовтня місяця 2015 року вдома ( вул.. Бассейна,70 м. Ізюм) не проживає, що підтверджується довідкою про склад сім»ї ( а.с.12). [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради та їй відповідно до ЗУ « Про державну допомогу сім»ям з дітьми» з 01.05.2012 року по 30.04.2030 року призначено допомогу на дітей одиноким матерям ( а.с.17). Довідкою Ізюмського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді підтверджується, що вихованням та утриманням онука займається [PERSON] В листопаді 2015 року, мати дитини [PERSON] один раз зявилась за запрошенням до Ізюмського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді та написала заяву про відмову від соціального супроводу та отримання соціальних послуг по відновленню стосунків з дитиною ( а.с.15,16). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 26 січня 2016 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.14). Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи, є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Із характеристики на дитину, [PERSON], виданою ІДНЗ № 10 вбачається, що вихованням та утриманням дитини займається бабуся, [PERSON] ( а.с.18). Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім»ї, [PERSON] , проживає разом з бабусею в приватному одноповерховому будинку. У дитини є окрема кімната для навчання та розвитку. В сім»ї добрі рівні взаємовідносини. Бабуся протягом пяти місяців займається виховання онука, т. як мати дитини вдома відсутня і невідомо де знаходиться, вона не телефонує та не піклується про дитину. Державну допомогу на дитину отримує, але дитину не утримує ( а.с.20). Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Суд виходячи з інтересів малолітньої дитини вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], яка своїми винними діями свідомо нехтує обовязками по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 01 березня 2016 року (а.с.3).

Outcome: approved