Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем більше п'яти років, посилаючись на наступні обставини, що з грудня 2001 року вона постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON], за адресою [ADDRESS], однією родиною та вела з ним спільне господарство, проживали спільно, на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, всі питання в сім'ї вирішували сумісно, турбувалися та поважали один одного , підтримували один одного в тяжкі часи, мали взаємні права і обов'язки, малт намір зареєструвати шлюб, але [PERSON] [INFO] раптово помер. Після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як інших спадкоємців в померлого не було, але їй було відмовлено, так як відсутній факт родинних відносин з померлим. Позивач у судовому засіданні свій позов підтримала, просила його задовільнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо представником направлено клопотання про можливість розгляду справи у відсутність їх представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, які були допитані у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, оцінивши, досліджені у судовому засіданні докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи та наявними доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи інтересів. [INFO] помер [PERSON], що підтверджено актовим записом про смерть № 518 від 14.03.2007 року, виданим Саксаганським відділом. 11 вересня 2014 року заявник [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю факту родинних відносин з померлим. Даний факт в судовому засіданні підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON]. Так свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] та [PERSON] з 2001 року, коли познайомились, то вони представились як чоловік і жінка. Була у них в гостях, вони жили разом, вели спільне господарство, як сім'я. Потім вона дізналася, що [PERSON] помер. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що в 2001 році на ринку познайомилась з [PERSON], вони стали спілкуватися, [PERSON] вона представила їй як свого чоловіка, вони жили разом. В силу ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем одною сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач по справі проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до дня відкриття спадщини, тому відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги за законом. Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість цього позову, оскільки відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки представник відповідача не заперечує проти задоволення позову та встановлення даного факту, тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено, а судом встановлено факт проживання позивача [PERSON] однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю понад п'ять років до дня відкриття спадщини, та це підтверджено матеріалами справи і свідченнями свідків.

Outcome: approved