Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми коштів, який обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за даними якого опалювальна площа складає 276,4 м2; встановлено дві газові плити та газовий опалювальний прилад, зареєстровано кількість мешканців - 1 особа. 20 грудня 2017 року за адресою споживача працівниками АТ «Дніпрогаз», під час зняття лічильника газу для проведення його планової перевірки було виявлено приховану трубчату перемичку між вхідним та вихідним патрубком лічильника газу, через яку здійснювався несанкціонований відбір природного газу, про що складено акт про порушення від 20.12.2017 року № 472, який підписано споживачем без зауважень. Того ж дня було припинено газопостачання за вказаною адресою, про що складено акт про відключення газу № 297, копія якого вручена споживачу. 12 січня 2018 року комісією оператора ГРМ було розглянуто вказаний акт про порушення та прийнято рішення про його задоволення, а також було складено акт-розрахунок не облікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 20 грудня 2015 року по 30 листопада 2017 року в розмірі 358 237,76 гривень. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу зазначено в окремому платіжному рахунку, який був підписаний споживачем, проте на момент звернення до суду із вказаним позовом грошові кошти відповідачем не сплачені. Крім того, [PERSON] звертався до АТ «Дніпрогаз» із заявою про розстрочення вказаної суми заборгованості на період 12 місяців, однак вказану заборгованість не сплатив. Крім того, 02 травня 2018 року відповідач звертався до НКРЕКП зі скаргою на дії АТ «Дніпрогаз», однак національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в діях позивача порушень не виявила. На підставі викладеного, просили суд стягнути з відповідача на користь позивача суму грошових коштів у розмірі 358237,76 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 5373,57 гривень. У свою чергу відповідач, не погодившись із вказаним позовом, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після придбання будинку у 2004 році він не здійснював жодних дій щодо переобладнання або втручання в роботу газового лічильника. Будь-які дії, вчинені попереднім власником не можуть бути підставою для застосування відповідальності до нього. Виявлена перемичка була прихованою та була виявлена тільки після демонтажу, тобто він також не мав можливості виявити засоби без облікового споживання природного газу. При цьому обов`язок фіксування фактичних показників лічильника та виявлення невідповідності об`єму споживання природного газу покладено саме на позивача. Крім того, в акті про порушення ним не зазначено зауважень, проте це не свідчить про їх відсутність, оскільки без кваліфікованої допомоги він не міг відобразити такі зауваження. Крім того, складений акт про порушення не відповідає вимогам Кодексу ГРМ, оскільки не зазначено дату проведення засідання комісії та не містить інформації про орієнтовний час проведення засідання. Також, підпис рахунку позивачем не є свідченням заборгованості. 21 жовтня 2019 року представником позивача надано суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач є споживачем приєднаним до умов Типового договору розподілу природного газу та на момент виявлення несанкціонованого газопроводу за адресою: [ADDRESS] , саме відповідач був власником домоволодіння. Твердження щодо незнання ним про наявність несанкціонованого газопроводу не звільняє його від відповідальності. Останнє контрольне зняття показань ЗВТ було здійснено представником оператора ГРМ 04 жовтня 2016 року. Посилання відповідача на те, що в обов`язок операторів ГРМ входить виявлення невідповідності об`єму саме під час контрольного зняття показників є безпідставним, оскільки виявлений несанкціонований газопровід був облаштований з прихованими заходами, тому його наявність неможливо було встановити без демонтажу приладу обліку. Позивачем було дотримано процедуру виявлення та фіксування порушення. Крім того, відповідач особисто був присутній на засіданні комісії з розгляду актів про порушення 12 січня 2018 року. 14 листопада 2019 року позивачем надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначено, що наведений позивачем розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу необґрунтований, оскільки не надано доказів на підтвердження ціни газу ВТВ за 1 кв.м. за кожний місяць в період з грудня 2015 року по листопад 2017 року. Крім того, позивачем невірно зазначено дати початку та закінчення опалювальних сезонів у період нарахування сум та не враховано платежі, здійснені відповідачем у цей період. 25 листопада 2019 року представником позивача надано суду пояснення до заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, в який зазначено, що ціни на газ та інформація про початок та закінчення опалювального сезону є загальнодоступними та опубліковані на сайті Оператора ГТС. Крім того, згідно Кодексу ГРМ опалювальний період - період з 01 жовтня по 30 квітня включно. Що стосується урахування сплачених відповідачем сум, то відповідно до Кодексу ГРМ при несанкціонованому відборі природного газу об`єм природного газу фактично сплачений позивачем не повинен бути віднятий. Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також підтримала обставини, викладені у запереченні на відзив та поясненнях до заперечень відповідача. Просила суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 358237,76 гривень та сплачений судовий збір у сумі 5373,57 гривень. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги АТ «Дніпрогаз» не визнала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченнях відповідача. Просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного. Статтею 38 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. За п. 11 ч.1 ст. 1, п. 1 ст. 41 Закон України «Про ринок природного газу» кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що затверджуються Регулятором. Згідно п. 32 ч. 1 ст. 1 вказаного закону регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. В судовому засіданні встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (скорочена назва - АТ «Дніпрогаз») є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», що підтверджується випискою з ЄДР та витягу з Статуту (а.с.10-13). Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 22498 в порядку, визначеному цим розділом. Пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператор ГРМ та споживачем за умовами пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб - сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Так, в судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорювалось, що за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за яким відповідач [PERSON] являється споживачем природного газу, обсяги якого обліковуються за побутовим газовим лічильником (ПГЛ) (а.с. 30) 20 грудня 2017 року за адресою: [ADDRESS] працівниками АТ «Дніпрогаз», під час зняття лічильника газу для проведення його планової перевірки було виявлено приховану трубчату перемичку між вхідним та вихідним патрубком лічильника газу, через яку здійснювався несанкціонований відбір природного газу, про що складено акт про порушення від 20.12.2017 року № 472 (а.с.21). З вказаним актом ознайомлений відповідач [PERSON] , про що свідчить його підпис, але будь-які зауваження чи заперечення відповідачем у акті не зазначені. Того ж дня, 20 грудня 2017 року було складено Акт про припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). 12 січня 2018 року комісією оператора ГРМ було розглянуто акт про порушення № 472 від 20.12.2017 року та складено акт-розрахунок, яким визначено необлікований об`єм та обсяг природного газу і його вартість за період з 20 грудня 2015 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 358 237,76 гривень. (а.с. 23) Позивачем також було надано розрахунок вказаної суми не облікованого об`єму природного газу, складений відповідно до вимог п. 12 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМз урахуванням стану особового рахунку відповідача, опалювальної площі, газових приладів та кількості мешканців. В розрахунку враховано опалюваний та неопалювальний періоди, нарахування по граничним об`ємам та ціна газу ВТВ за 1м.куб. помісячно (а.с.31-32) На підставі акту про порушення № 472 від 20.12.2017 року та акту-розрахунку від 12 січня 2018 року позивачем складено окремий рахунок на оплату не облікованого об`єму природного газу на суму 358237,76 гривень (а.с. 24) Вказаний рахунок було підписано відповідачем, проте суд погоджується з доводами останнього про те, що факт підписання вказаного рахунку на оплату не підтверджує самого факту визнання суми боргу, а лише свідчить про ознайомлення із ним. Разом з тим, суд не може залишити поза увагою написання [PERSON] заяви про розстрочення суми заборгованості з приводу виявленого порушення несанкціонованого газопроводу згідно акту № 472 від 20.12.2017 року у сумі 358237,76 гривень на період 12 місяців, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 25), що фактично свідчить про визнання відповідачем суми боргу, сплату якого він в цій заяві просить розстрочити. Згідно ст. 59 ЗУ «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема, є несанкціонований відбір природного газу. Згідно визначень п.4 гл. 1 роз. І Кодексу ГРМ несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ; Відповідно до п. 1 гл. 2 розд. XI Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (зокрема лічильника газу) кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Згідно п. 1 гл. 3 розд. XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявленого порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Так, під час перевірки представниками позивача виявлено трубчату перемичку, врізану в систему газопроводу, наявність якої виявилось можливим встановити лише під час демонтажу приладу обліку. Тобто, пристосування для відбору газу поза приладом обліку було приховане, а тому, з огляду на вимоги Кодексу ГРМ, позивачем вірно визначено період за який визначається об`єм не облікованого природного газу, а саме не більше двох років з моменту виявлення порушення (20 грудня 2017 року), тобто з грудня 2015 року. Згідно норм п. 11 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. На підтвердження обґрунтованості суми нарахування відповідачем було надано суду письмову зведену інформацію щодо цін закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу (а.с.71-72) Відповідно пп. 3 п. 11 гл. 5 роз. ХІ Кодексу ГРМ при розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку. Тобто, з урахуванням того, що відповідачем було встановлено факт несанкціонованого відбору природного газу, то при здійснені розрахунку не повинний відійматись об`єм природного газу, фактично сплачений позивачем протягом періоду порушення, а тому свідчення відповідача про неврахування платежів, здійснених відповідачем в період з грудня 2015 року по листопад 2017 року є необґрунтованими та не приймаються судом. Також, суд не приймає доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факт несанкціонованого відбору газу відповідачем, оскільки сам факт наявності такої перемички не оспорювався відповідачем та його представником, а нормами Кодексу ГРМ такі дії кваліфікуються як несанкціоноване втручання, за що передбачено відповідальність у вигляді відшкодування вартості необлікованого об`єму газу за граничними розмірами. Також, згідно п. 7 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРМ при виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. Однак, позивачем не було ініційовано призначення та проведення експертизи з метою виявлення питань щодо того як працює виявлений під час перевірки пристрій та чи відбувався фактично при його роботі несанкціонований відбір природного газу. Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а отже посилання відповідача на те, що він не здійснював втручання в роботу газового лічильника, суд оцінює критично, з огляду на ту обставину, що лічильник знаходиться в належному йому на праві приватної власності домоволодінні, отже відповідно до п.4 глави 6 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем, за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. При цьому, підтвердити факт втручання у конструкцію лічильника будь - яких інших осіб, відповідач в судовому засіданні не зміг, а з огляду на те, що саме споживач здійснює витрати газу та оплату за нього, тому в першу чергу саме він зацікавлений в не облікованому споживанні природного газу. Суд також критично оцінює доводи відповідача про те, що в акті про порушення зазначена дата проведення засідання комісії «1,3 понеділок місяця 2017 року», а фактично засідання комісії відбулось 12 січня 2018 року, а також не зазначено орієнтовний час проведення засідання комісії, оскільки це не є підставою для визнання цього акту не дійсним, зустрічного позову з такими вимогами відповідачем не заявлялось та сам [PERSON] , я к споживач, фактично був присутній на вказаному засіданні комісії та ознайомлений з прийнятим по суті рішенням. Не можна погодитись і з доводами відповідача про те, що в силу юридичної необізнаності та відсутності спеціальних знань у сфері газового обслуговування та без кваліфікованої допомоги він не міг зазначити будь-які заперечення в акті про порушення, оскільки останній достеменно знав, що співробітниками під час демонтажу приладу обліку для проведення планової перевірки виявлено втручання у роботу приладу обліку газу, тому як виявлення порушення та їх фіксування відбувалось за участю відповідача, тобто у разі незгоди з цим фактом він мав змогу викласти свої заперечення проти цього без застосування будь-якої спеціальної термінології, виклавши все своїми словами, однак цього не зробив. Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позові відповідають дійсності, а тому, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 5373,57 гривень.

Outcome: approved