overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 16 червня 2014 року в ході перевірки виявлено самовільне підключення струмоприймачів, електропроводки до мережі енергопостачальника без приладу обліку. Електрична енергія споживалась, але лічильником не враховувалась, розмір заборгованості за без облікове користування електричною енергією становить 4625,63грн. Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою, згідно якої просила суд розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а й отже підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] особового рахунку [PERSON], [INFO] зареєстрован за адресою: [INFO]. [PERSON] про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем № 196274 від 16 червня 2014 року, а також протоколу засідання комісії № 1 від 07 липня 2014 року,\~ складених представниками Добропільського РЕМ, виявлено самовільне підключення струмоприймачів, електропроводки до мережі енергопостачальника минаючи прилад обліку. Електрична енергія споживається, але лічильником не враховується. Про цей факт також свідчать долучені до справи матеріали фотозйомки до зазначеного акту. До матеріалів справи також долучений розрахунок збитків за зазначеним актом, виконаний відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04 травня 2006 року, згідно якого до сплати підлягає 4625,63грн. Статтями 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику» передбачено, що порушеннями в електроенергетиці, за яке споживачі несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства, є: розкрадання електричної енергії, в т.ч. самовільне підключення до електричних мереж, споживання електроенергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення Правил користування електричною енергією. Таким чином, судом було достеменно встановлено факт самовільного підключення відповідача до електричних мереж, споживання електроенергії без приладів обліку, а й отже вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача збитки за без облікове користування електроенергією\~ у розмірі\~ 4625,63 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 14 липня 2007 року в Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 250. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з весни 2012 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, зменшивши позовні вимоги в якій просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 50595,48 гривень. \~ \~ \~ \~ В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 01.04.1987 року він працював на ПАТ Миколаївський суднобудівний завод Океан, тобто знаходився з відповідачем у трудових правовідносинах. 04.02.2014 року був звільнений у зв'язку із ліквідацією підприємства за ст. 40 ч. 1 КЗпП України. Відповідач повністю розрахунок з ним у день звільнення та по теперішній час не провів. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі складає 9788,60 гривень. Тому, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати позивач зазначив, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені на день звернення до суду складає 50595,48. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. \~ \~ \~\~ Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. \~ \~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. \~ \~ \~ Судом встановлено, що позивач працював на ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» з 01.04.1987 року по 04.02.2014 року та був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із ліквідацією підприємства. \~ \~ \~ \~ Однак при звільненні позивач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не отримав повного розрахунку. \~ \~ \~ \~ Довідкою ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» від 26.06.2014 року підтверджується наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі на час звільнення [PERSON] на загальну суму 9788,60 гривень. \~ \~ \~ \~ Встановивши несвоєчасність розрахунку по заробітній платі, суд вважає за можливе в порядку ст. 117 КЗпП стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 50595,48 гривень, яка виражається у середній заробітній платі з дня звільнення та до дня звернення позивача до суду. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 505,95 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати в сумі 1001,89 гривен. \~ \~ \~ \~ В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 06.02.1995 року він працював на ПАТ Миколаївський суднобудівний завод Океан, тобто знаходилася з відповідачем у трудових правовідносинах.28.10.2013 року був звільнений за угодою сторін за ст. 36 п. 1 КЗпП України. Відповідач повністю розрахунок з ним у день звільнення та по теперішній час не провів. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі складає 1001,89 гривень. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. \~ \~ \~\~ Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. \~ \~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. \~ \~ \~ Судом встановлено, що позивач працював на ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» з 06.02.1995 року по 28.10.2013 року та був звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. \~ \~ \~ \~ Однак при звільненні позивач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не отримав повного розрахунку. \~ \~ \~ \~ Довідкою ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» підтверджується наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі на час звільнення [PERSON] за січень 2013 року в сумі 1001,89 гривень, які підлягають примусовому стягенню. \~ \~ \~ \~\~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 10.09.2005 року, актовий запис за № 1103. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Стосунки між подружжям припинені, спільного господарства не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що з початку літа 2013 року вони з дружиною проживають окремо в зв`язку з конфліктними відносинами, ведення спільного господарства припинили. Позивач в зв`язку зі службою виїжджав до Німеччини, згодом, повернувшись в Україну, впродовж одинадцяти місяців перебував в зоні проведення АТО, на даний час планує виїзд до Івано-Франківська. Весь цей час дружина проживає в Хмельницькому і його спроби зберегти шлюб позитивного результату не дали. Спорів щодо місця проживання дитини і спільного майна не мають, аліментні зобов`язання вже врегульовані. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за її відсутності в судовому засіданні, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім`ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати. При цьому, враховуючи тривалість роздільного проживання сторін, характер служби позивача, його виїзд з м. Хмельницький, що підтверджується відміткою в паспорті про зняття з реєстрації в в/ч [NUMBER] , відсутність майнових спорів та спору щодо місця проживання дитини, відсутність заперечень відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає, що надання сторонам строку на примирення суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, а тому у даній справі його надання є недоцільним. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом ДРАЦСу по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ 4.05.2005 року, актовий запис за № 469. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Ангеліну, [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач після надання сторонам строку на примирення в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає, що згодна на розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи закінчити за відсутності відповідача в судовому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження сім'ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та, зменшивши розмір позовних вимог, просив стягненути з відповідача нараховану, але не виплачену йому заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на загальну суму 232373,46. \~ \~ \~ \~ В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 01.08.2001 року він працював на ПАТ Миколаївський суднобудівний завод Океан, тобто знаходився з відповідачем у трудових правовідносинах. 11.04..2014 року був звільнений у зв'язку із ліквідацією підприємства за ст. 40 ч. 1 КЗпП України. Відповідач повністю розрахунок з ним у день звільнення та по теперішній час не провів. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі складає 117203,46 гривні. Крім того, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати позивач зазначив, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені на день звернення до суду складає 115170,00 гривень. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. \~ \~ \~\~ Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. \~ \~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. \~ \~ \~ Судом встановлено, що позивач працював на ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» з 01.08.2001 по 11.04.2014 року та був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із ліквідацією підприємства. \~ \~ \~ \~ Однак при звільненні позивач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не отримав повного розрахунку. \~ \~ \~ \~ Розрахунковим листком ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» за квітень 2014 року підтверджується наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі на час звільнення [PERSON]В на загальну суму 117203,46 гривень, які підлягають примусовому стягенню. \~ \~ \~ \~ Встановивши несвоєчасність розрахунку по заробітній платі, суд вважає за можливе в порядку ст. 117 КЗпП стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 115170,00 гривень, яка виражається у середній заробітній платі з дня звільнення та до дня звернення позивача до суду. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача 232373,46 гривень заробітку, який ним не був отриманий при звільненні та нарахований за весь час затримки розрахунку. \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2323,73 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги охорони та неустойки за прострочення платежу, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 813,40 грн. основного боргу та 292,74 грн. нарахованої пені, а всього 1 583,50 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 липня 2003 року між Державним закритим акціонерним товариством «ОХОРОНА-Комплекс» та [PERSON] було укладено Договір на централізовану охорону майна, що знаходиться в жилих приміщеннях громадян № 13/0121. Згідно з Угодою про заміну сторони в Договорі, що укладений між [PERSON] та Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві, починаючи з 01 липня 2007 року права та обов'язки виконавця щодо надання послуг замовнику перейшли до УДСО при ГУМВС України в м. Києві. Послуги з охорони майна здійснюються в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачем обов'язки за договором виконано у повному обсязі, тоді як відповідачем порушено умови договору з приводу оплати послуг. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся з даним позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що з 2005 року по лютий 2012 року він проживав з відповідачкою в незареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народився син [PERSON]. На даний час сторони спільно не проживають. Під час їх спільного проживання та на даний час у позивача не виникало сумнівів, що це його дитина. Однак, весною 2013 року, при реєстрації народження дитини, відомості про батька дитини в актовому записі про народження були записані в порядку ст. 135 СК України. Позивач вважає себе біологічним батьком дитини, так як відповідачка на час народження дитини постійно проживала разом з ним, а з 2012 року і по на даний час проживає поза межами Вінницької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, просить справу розглянути в її відсутність, що підтверджується її телеграмою. Треті особи заперечень щодо задоволення позову не мають. Свідок [PERSON] суду пояснила що відповідач [PERSON] проживала з її сином [PERSON] з 2005 року по 2012 рік включно. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на утриманні [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим заявлені вимоги задовольнити повністю з наступних підстав: Відповідно до вимог ст. 128 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини може звернутись до суду з позовом про визнання батьківства за відсутності заяв про походження дитини від батька відповідно до статей 122 - 127 СК України. Батьківство позивача підтверджується відносно [PERSON] підтверджується також довідками Сальницької сільської ради. Після народження дитини, відповідач [PERSON] проживала з нею до лютого 2012 року, а з тих пір дитина проживає біля позивача без матері. Крім того, позов визнала відповідач і визнання нею позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.128 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся з даним позовом, підтримуючи який пояснив, що в червні 2011 року він уклав шлюб з відповідачкою. 23 листопада 2011 року народився син- Постовар [PERSON]. Вказав, що йому стало відомо, що він не являється батьком дитини, оскільки позивачка до реєстрації шлюбу мала відносини з іншою особою. Просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, подав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи була повідомлена згідно чинного законодавства, а тому, суд зі згоди позивача ухвалив справу розглядати у її відсутності, заочно згідно ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст.136 ч.1 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що в червні 2011 року між сторонами укладено шлюб. 23 листопада 2011 року народився [PERSON]. Його батьком записаний [PERSON], оскільки на момент народження дитини сторони перебували у шлюбі. Фактично батьком [PERSON] являється інша особа, оскільки на момент зачаття дитини відповідачка перебувала у відносинах з іншим чоловіком. Ухвалою від 06 травня 2015 року по справі було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу для встановлення кровного споріднення. Вказана ухвала залишена без виконання у звязку з неявкою в «ДНК Центр» відповідачки [PERSON] разом з сином [PERSON] Відповідно до ст.. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Тому суд приходить до висновку, що слід визнати доведеною обставиною, що позивач не являється батьком [PERSON], а тому позов слід задовольнити. На підставі ст. 136 СК України та

Outcome: approved