Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

АТ «МЕГАБАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між АТ «МЕГАБАНК» та відповідачем був укладений 30.10.2019 р. кредитний договір \~ \~ \~ \~№269-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), згідно з яким Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 112107,62 грн. на строк з 30.10.2019 р. до 28.10.2022 року та зі сплатою 15 % річних. Позивачем було виконане зобов`язання, про що свідчить заява на видачу готівки №ТR.2058664.12326.2958 від 30.10.2019 р. та виписка з рахунку № [NUMBER] за період з 30.10.2019 по 19.05.2020 р. З 01.12.2019 року Відповідачем порушуються строки та умови сплати платежів за кредитом. З 02.04.2020 р. відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних. Станом на 19.05.2020 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 180816,38 грн. та складається з: - \~ \~ \~ \~суми залишку кредиту в розмірі 109606,21 грн., - \~ \~ \~ \~суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період з 01.12.2019 р. по 30.04.2020 р. включно в розмірі 5627,19 грн., - \~ \~ \~ \~суми залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з грудня 2019 року по квітень 2020 р. включно в розмірі 15134,55 грн., - \~ \~ \~ \~суми штрафу в розмірі 50448,43 грн. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та 2712,25 грн. судових витрат. Ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, але скерував до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин при зверненні до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог позивачем. З матеріалів справи судом встановлено, що між АТ «МЕГАБАНК та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №269-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), згідно з яким Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 112107,62 грн. на строк з 30.10.2019 р. до 28.10.2022 року та зі сплатою 15 % річних. Копія даного договору міститься в матеріалах справи. Позивач взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 112107,62 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №ТR.2058664.12326.2958 від 30.10.2019 р. та випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 30.10.2019 по 19.05.2020 р. Згідно п.3.2.3 Договору, позичальник зобов`язується своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Відповідно до п.4.1 Договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором (Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії договору за умови виконання зобов`язання позичальником заборгованість його повністю погашається). Згідно п.4.3 Договору, нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п.6.3 Договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Згідно з п. 2.8. Кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2.7% від суми кредиту, яка сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Вищевказані щомісячні платежі відповідач зобов`язаний був здійснювати відповідно до Графіку платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком №1 до кредитного договору №269-007-850-2-19-Г від 30.10.2019 р. Разом з тим, відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, в зв`язку з чим у нього станом на 19.05.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 180816,38 грн., яка складається з: \~ \~ \~ \~ - \~ \~ \~ \~суми залишку кредиту в розмірі 109606,21 грн., - \~ \~ \~ \~суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період з 01.12.2019 р. по 30.04.2020 р. включно в розмірі 5627,19 грн., - \~ \~ \~ \~суми залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з грудня 2019 року по квітень 2020 р. включно в розмірі 15134,55 грн., - \~ \~ \~ \~суми штрафу в розмірі 50448,43 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені Договорами, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «МЕГАБАНК» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2712,25 грн.

Outcome: approved