Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В березні 2015 року заявник звернувся до суду з зазначеною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] є його рідним дядьком по лінії матері [PERSON]. Згідно довідки ВКК № 86/232 від 25.09.2012 року [PERSON] є інвалідом з дитинства 1-А групи внаслідок психічного розладу. За станом психічного здоров'я він потребує постійного стороннього догляду і не здатний на самообслуговування. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 245-5 від 19.10.1994 року [PERSON] була призначена піклувальником неповнолітнього сина [PERSON], дія якого по досягненню повноліття останнім була продовжена. Весь час мати з сином проживали за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. На теперішній час [PERSON], який потребує постійного догляду, проживає разом зі своїм батьком - [PERSON], який за віком та станом здоров'я не має можливості доглядати за сином та захищати його права та інтереси. Мати заявника - [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], але з урахуванням графіку її роботи не має можливості повноцінного доглядати за своїм братом. З цих підстав, звернувся до суду з відповідною заявою про визнання рідного дядька [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, не заперечує щодо доцільності визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки його племінника [PERSON], тобто заявника по справі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю заявника і рідною сестрою [PERSON] Її рідний брат хворіє з дитинства, має інвалідність 1А групи, потребує постійного догляду. Раніше догляд за [PERSON] здійснювала його мати [PERSON], яка [INFO] року померла. На даний час [PERSON] проживає разом із своїм батьком [PERSON] який за віком та станом здоров'я не має можливості доглядати за сином. Вона також не може здійснювати догляд за рідним братом в повному обсязі за станом свого здоров'я та графіку роботи. Вважає доцільним призначити опікуном свого сина. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він добре знає заявника [PERSON], який в нього працює. До трудових обов'язків ставиться сумлінно, має добру характеристику. Також пояснив, що неодноразово бачив, що [PERSON] виходить на прогулянку разом із своїм дядьком [PERSON], якого він возить на інвалідному візку та піклується про нього. Вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що відповідно довідки ВКК № 86/232 від 25.09.2012 року [PERSON] є інвалідом 1-А групи внаслідок психічного розладу. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 2 від 03.03.2015 року КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» [PERSON] страждає глибокою розумовою відсталістю та за психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], дійсно страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його необхідно визнати недієздатним. Що стосується вимоги про встановлення опіки над [PERSON], то суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Судом встановлено, що [PERSON] внаслідок психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. У зв'язку з цим, хворий [PERSON] не здатний своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також не здатний своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. [PERSON] весь час проживав зі своєю матір'ю [PERSON], яка [INFO] року померла. Згідно ст. 292 ЦК України фізична особа, яка визнана недієздатною має право на опіку. В приписах ст. 55 ЦК України зазначено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема, повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним племінником [PERSON], тобто знаходиться з ним у родинних відносинах. Таким чином, відповідно до чинного законодавства хворий [PERSON] має всі правові підстави на опіку. Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких заявник не може бути опікуном, судом не встановлено. Відповідно до ст. 56 Цивільного Кодексу України суд також перевірив та встановив, що рада опіки та піклування Виконавчого органу Дзержинської міської ради, яка здійснює функції опіки та піклування, їх права і обов'язки щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, надала свій висновок щодо доцільності встановлення опіки [PERSON] над недієздатним [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що викладені обставини мають істотне значення для вирішення справи, заявлені вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.39, 40, 60 ЦК України,

Outcome: approved