Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комарівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. До підготовчого судового засідання позивач не з'явився, його інтереси представляв його представник. Відповідно поданої письмової заяви представника позивача просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав повністю. Відповідач у підготовче судове засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21.11.2008 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №192398, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області 21.11.2008 р. (а.с.10). Позивач вказує, що є двоюрідним племінником [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. З січня 2007 р. по день смерті 21.11.2008 р. здійснював догляд за померлим, купував йому їжу та ліки, постійно проживав з ним за адресою: Харківська обл., Борівський район, с. Бахтин, вул. Молодіжна, 12-А, а згодом поніс усі витрати на його поховання. [PERSON], який помер 21.11.2008 року, дійсно був зареєстрований з 23.05.1980 року в селі Миколаївка Ізюмського району Харківської області по день смерті, що підтверджується довідкою вих. №02-17/425, виданою Комарівською сільською радою Ізюмського району Харківської області 16.12.2015 р. (а.с.14). Позивач вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у звязку з цим та відсутністю правовстановлюючих документів на будь-яке рухоме або нерухоме майно у померлого, інформації про наявність таких документів, за оформленням спадщини до Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області не звертався. У квітні 2017 року, перебираючи особисті речі померлого, знайшов оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР №015617, виданий Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області 10.12.2002 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №61, згідно з яким [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 6,8794 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322885000:02:000:0051, розташована на території Комарівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. (а.с.9). 22.02.2018 р. у звязку з необхідністю оформлення спадщини на дану земельну ділянку звернувся до Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого. Інших спадкоємців за заповітом або за законом немає. Листом державного нотаріуса Ізюмської державної нотаріальної контори вих. №520/02-17 від 22.02.2018р. було повідомлено, що після смерті [PERSON], який помер 21.11.2008 року, в нотаріальну контору з заявою про відмову або про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не надавав. Спадкова справа не заводилась. А тому позивач має право звернутися до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с.13). Факт родинних відносин, проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується рішенням Борівського районного суду Харківської області по цивільній справі №623/1376/17 від 23.08.2017р., яке набрало законної сили 04.09.2017р., згідно з яким [PERSON] являється двоюрідним племінником [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 21.11.2008р. та постійно проживав з ним (з січня 2007р. по 21.11.2008р.) за адресою: Харківська обл., Борівський район, с. Бахтин, вул. Молодіжна, 12-А. (а.с.11). Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved