Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

В березня 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 17.01.2009 р. вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7.05.2012 р. по справі № 2-1134/2012 шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені в січні 2010 року. З цього ж часу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні На сьогоднішній день дитині вже сім років, вона не пам»ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з позивачкою [PERSON] ніколи про батька не питає та не цікавиться. Дитина проживає разом з матір»ю, яка у повному обсязі забезпечила їй гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. У вихованні дитини їй допомагають її батьки. Між нею, дитиною та батьками позивачки склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. За рішенням суду від 7.05.2012 р. з відповідача на її користь на утримання дитини були стягнуті аліменти в розмірі 375, 00 грн., починаючи з 29.03.2012 р. і до повноліття дитини. Відповідач від сплати аліментів ухиляється і ця несплата має постійний характер ( більше шести місяців). Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивачки та дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з відповідачем та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання відповідача виконувати відносно дитини батьківські обов»язки, покладені на нього законом, у зв»язку з чим вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. В суді позивачка позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених по тексту позову та на підставі наданих суду доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від неї до суду не надходило. Представник третьої особи органу опіки та піклування в суді проти задоволення позову, з урахуванням наданих доказів, не заперечувала, додатково зазначивши, що з метою захисту прав та інтересів дитини, на підставі ст. 164 Сімейного кодексу України, вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] Прийнявши до уваги думки позивача, представника третьої особи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників третьої особи та прокуратури, свідків, допитаних в ході судового засідання, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 січня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.11). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.9). Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2012 року по справі № 2-1134/2012 р. шлюб між сторонами розірвано ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 19.06. [INFO] в розмірі 375, 00 грн., починаючи з 29 березня 2012 року і до повноліття дитини ( а.с. 6). В суді позивачка [PERSON] пояснила, що з січня 2010 року , з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, спільний з відповідачем син [PERSON], постійно мешкає з нею. Батько дитини відповідач [PERSON] життям сина не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день [PERSON] не пам»ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, в спілкуванні з матір»ю та рідними ніколи про батька не питає. Аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує, у зв»язку з чим станом на 1.06.2017 р. заборгованість по аліментам складає 14\~585,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються сукупністю наданих стороною позивача доказів. Так, згідно довідки дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) № 66 « Зміна» від 10.03.2015 р. № 01-05/82 дитину до дошкільного закладу приводила та забирала мати, дід, баба або дядько ( а.с.7) Інформація, яка міститься у довідці Запорізького академічного ліцею від 14.03.2017 р. № 025 свідчить про те, що за період навчання [PERSON] у ліцеї батько жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився успіхами сина у навчанні, не брав участі у святкових заходах класу ; усіма питаннями щодо навчання та виховання [PERSON] займається мати [PERSON] та бабуся дитини ( а.с.44) Згідно листа старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС [PERSON] від 28.04.2016 р. за № 12082/4 у боржника [PERSON] наявна заборгованість із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців ( а.с.8) З довідки розрахунку державного виконавця Олександрівського ВДВС [PERSON] від 16.03.2017 р. вбачається, що заборгованість із сплати аліментів у боржника [PERSON] станом на 28.02.2017 року складає 13\~460, 00 грн. ( а.с.43) Допитана в якості свідка [PERSON] в суді пояснила, що [PERSON] знає з 2007 року ; з позивачкою має дружні стосунки. Після розірвання шлюбу між сторонами відповідач сином зовсім не цікавиться ; матеріальної допомоги йому не надає ; сина не відвідує, навіть на свята та день народження. Допитаний в якості свідка [PERSON] співмешканець позивачки [PERSON] в суді пояснив, що з [PERSON] у нього гарні, дружні стосунки ; дитина називає його батьком. [PERSON] сина не відвідує, його вихованням та матеріальним забезпеченням не займається 7 липня 2017 р. заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, головою комісії з питань захисту дитини наданий суду висновок № 1492/05-05/04 від 7.07.2017 р. згідно якому вважається за можливе в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї батьківщини (ч.1). Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний ровиток (ч.2). Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Сул, аналізуючи зазначені норми Сімейного кодексу України, взявши до уваги сукупність досліджених в суді доказів, висновок компетентного органу щодо можливості позбавлення батьківських прав , та з метою захисту прав та інтересів дитини, вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved