Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнень у відповіді на відзив, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 39148,88 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 1762,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що згідно кредитного договору № GP -5204926 від 08.10.2013 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є позивач, [PERSON] було надано кредит в розмірі 22880 грн. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконує довготривалий строк, тому станом на 14.12.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 79160,04 грн, з яких: 16923,27 грн - заборгованість за кредитом; 10707,84 грн - заборгованість за процентами; 774,91 грн - заборгованість за комісією; 50754,02 грн - штрафні санкції. Строк позовної давності щодо платежів з 09.08.2014 по 09.12.2015 сплив. За період з 09.01.2016 по 09.10.2016 заборгованість відповідача за кредитними зобов`язаннями склала 10874,69 грн, з яких: 6632,67 грн - заборгованість за кредитом, 123,62 - заборгованість за процентами, 4118,40 грн - заборгованість за комісією. Також, на підставі ст.ст. 549-551 Цивільного кодексу України відповідачу нарахована неустойка у вигляді штрафу в загальній сумі 28274,19 грн за період з 09.10.2016 (дата закінчення договору) по 31.12.2018 (дата пред`явлення позову), що склало 26 місяців, на заборгованість, яка виникла за період з 09.01.2016 по 09.10.2016, з яких штраф: 17244,94 грн - за несвоєчасне повернення кредиту; 123,62 грн - за несвоєчасну сплату процентів; 10707,84 грн - за несвоєчасну сплату комісії. Таким чином, загальна заборгованість відповідача склала 39148,88 грн (10874,69 грн - заборгованість за кредитним зобов`язаннями + 28274,19 грн - штраф). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача - адвоката Бутенко О.А. надійшла письмова заява, в якій просила розглянути справу за відсутності сторони відповідача та врахувати обставини, викладені у відзиві на позов. Згідно відзиву на позов від 02 вересня 2019 року представник відповідача зазначила, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором припинив виконувати 07 березня 2014 року, що підтверджується заочним рішенням по цивільній справі № 185/7572/18, яким визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 1655 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № GP -5204926 від 08.10.2013 року за період з 19 квітня 2016 року по 18 квітня 2017 року в розмірі 32137,11 грн. Із довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором, яка додано позивачем до позовної заяви вбачається, що з червня 2018 року відповідачем зроблено три платежі по 1087,63 грн на загальну суму 3262,89 грн про те не зазначено, що ці виплати здійснені не у червні, а у лютому-березні 2018 року при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріусу бухгалтерією ВСП «Шахта Павлоградська», де працює відповідач. Ухвалою суду від 30.03.2018 року по цивільній справі № 185/1572/18 було зупинено стягнення заборгованості відповідача за виконавчим написом нотаріуса. З того часу, більше ніякі суми з відповідача не стягувалися. У зв`язку із пропущенням позивачем строку позовної давності, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 жовтня 2013 року відповідачем [PERSON] було підписано пропозицію АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є позивач, укласти договори (оферта). Згідно вказаної пропозиції, сторони уклали кредитний договір GP -5204926, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 22880 грн зі сплатою 4% річних, комісії - 1,80%, на строк - 36 місяців. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з довідкою про стан та історію заборгованості за кредитним договором № GP-5204925 від 09.10.2013 року непогашена заборгованість відповідача у сумі 28405,98 грн утворилася за період з 09.08.2014 по 09.10.2016. Відповідно до ст.ст. 257, 261, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, і переривається у разі пред`явлення особою позову до одного з кількох боржників. Враховуючи, що позивач звернувся до суду у грудні 2018 року, ним було пропущено строк позовної давності з 09.08.2014 року по 09 грудня 2015 року. Тобто, заборгованість відповідача за кредитним договором № GP-5204925 від 09.10.2013 року, слід розраховувати з 09.01.2016 року по 09.10.2016 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного суду у справі №666/4957/15-ц від 20 лютого 2019 року, де зазначено, що банки не можуть зобов`язати клієнтів сплачувати банківську комісію. Так, згідно з абз. 2 і 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору), нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, така дія, як надання фінансового інструменту, не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача комісії задоволенню не підлягають. Отже, заборгованість становить 35030,48 грн, з яких: 6632,67 грн - заборгованість за кредитом, 123,62 грн - заборгованість за процентами, 28274,19 грн - штраф. Як вбачається зі складових суми заборгованості, банком за невиконання відповідачем кредитних зобов`язань нараховано штраф у сумі 28274,19 грн, що значно перевищує суму основної заборгованості. За положеннями частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з принципу пропорційності та положень ст. 551 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу до розміру заборгованості за кредитом та відсотками, тобто до 6756,29 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 13512,58 грн, що в свою чергу складається з 6632,67 грн - заборгованість за кредитом, 123,62 грн - заборгованість за процентами, 6756,29 грн - штраф. Доводи представника відповідача про пропущення позивачем усього строку позовної давності суд не приймає до уваги, оскільки в підтвердження даних обставин не надано жодних належних та допустимих доказів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial