Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 10 квітня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви №б/н від 10 квітня 2012 року. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 11 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 29\~424,11 грн, з яких: 27648,86 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1775,25 грн - заборгованість за відсотками нарахованих на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 10 квітня 2012 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківського обслуговування. 06 травня 2021 року відповідач погодив основні умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), за змістом яких встановлена процентна ставка за користування кредитом за межами пільгового періоду в залежності від виду картки 42%, 40,8% та 36 % (картка «Універсальна», «Універсальна Gold», «Картка Platinum», «Картка MC World Black Edition», «Картка Visa Signature», «Картка MC WorldElite», «Картка Visa Infinite»); кількість та розмір платежів, періодичність внесення в залежності від виду картки, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84%, 81,60% та 72%, тощо. Відповідачу були видані картки, термін дії останньої до грудня 2024 року. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав анкету-заяву від 10 квітня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанку», розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10 квітня 2012 року, основні умови кредитування ( паспорт споживчого кредиту) від 06 травня 2021 року, які підписані відповідачем, виписку з особового рахунку, довідки про видані картки та зміну кредитного ліміту, а також витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms. Судом установлено укладення між сторонами кредитного договору, матеріали справи містять достатньо доказів отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. Разом з тим, відповідач неналежно виконує умов кредитного договору. Як\~слідує із\~Розрахунку заборгованості,\~за даними\~позивача,\~станом 11\~травня 2021\~року виникла\~заборгованість\~за кредитом\~у\~розмірі 29424,11 грн, з яких: 27648,86 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1775,25 грн - заборгованість за відсотками нарахованих на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути тіло кредиту та відсотки відповідно до положень ст.625 ЦК України. Щодо стягнення тіла кредиту, то як слідує з розрахунку, тіло кредиту становить 27648,86 грн. Однак, з наданого розрахунку заборгованості слідує, що за рахунок тіла кредиту погашалися нараховані відсотки і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку за рахунок тіла кредиту були погашені відсотки в сумі 24566,91 грн, відповідно і тіло кредиту збільшилося на цю суму (24566,91 грн загальна сума відсотків погашена за рахунок тіла кредиту (четверта колонка розрахунку). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як слідує із матеріалів справи, зокрема із анкети-заяви позичальника від 10 квітня 2012 року в ній відсутні його умови щодо строку дії кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Нараховуючи відсотки, банк обгрунтовує їх з посиланням на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, в тому числі і на зміни, які вносилися до них в 2019 році, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору, яким визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо відповідальності за прострочення виконання зобов`язань, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. За таких обставин, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відсотки. Такого висновку суд дійшов також з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Щодо посилання позивача на підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, передбачено розмір процентної ставки42%,\~40,8%\~та 36\~% річних та розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту\~84%,\~81,60%\~та 72% річних, то слід зазначити, що в доданій позивачем до позовної заяви довідці про основні умови кредитування (паспорті споживчого кредиту) зазначено інформацію, зокрема, щодо основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна Gold», «Картка Platinum», «Картка MC World Black Edition», «Картка Visa Signature», «Картка MC WorldElite», «Картка Visa Infinite». Проте матеріали справи, в тому числі анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписана сторонами 10 квітня 2012 року, не містить інформації про те, який саме вид картки видано відповідачу. Крім того, зазначена довідка про основні умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) підписана відповідачем 06 травня 2021 року (а. с. 13-16), тоді як анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку підписана сторонами 10 квітня 2012 року, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що такі умови кредитування стосуються укладеного між сторонами договору від 10 квітня 2012 року про нарахування відсотків за попередній період. Зважаючи, що судом не встановлено обумовлення сторонами в письмовому вигляді розміру відсотків, а тому сума відсотків, які погашені за рахунок тіла кредиту в розмірі 24566,91 грн не може бути врахована під час розрахунку заборгованості за кредитом. Таким чином з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 квітня 2012 року за тілом кредиту в сумі 3081,95 грн (27648,86 грн - 24566,91 грн). Щодо стягнення відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, то суд зважає, що відповідно до \~ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із наданої АТ КБ «Приватбанк» довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , слідує, що остання зміна кредитного ліміту мала місце 27 січня 2019 року. Як слідує із довідки про надані [PERSON] кредитні картки, термін дії виданої картки на час звернення позивача до суду із позовом не закінчився, картка діє до грудня 2024 року, тому немає підстав вважати, що позичальник прострочив виконання грошового зобов`язання. Відтак умови для застосування санкцій, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, не наступили, а позов в цій частині є передчасним. Крім того, слід звернути увагу, як слідує з розрахунку наданого позивачем, останній здійснив нарахування відсотків по ст.625 ЦК України в розмірі 84,0 % річних за період з станом на 01 березня 2020 року в сумі 1775,25 грн. При визначені їх розміру банк послався саме на зміни до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, які вносилися в 2019 році. Наразі, як зазначалося вище, вказаний доказ не може бути взятий до уваги, а тому, в разі якби й були наявні умови для застосування положень ст.625 ЦК України, підстави для застосування цих відсотків, які заявлені до стягнення на підставі цих умов, відсутні. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 237,77 грн пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial