Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Броварська міська рада Київської області звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про усунення від права на спадкування. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] в досить похилому віці 90 років помер [PERSON] , про що 20 червня 2018 року складено відповідний актовий запис №588 та що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. До складу спадщини входить 3-кімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 68,9 кв.м. та житловою площею 41,8 кв.м. Спірне житлове приміщення належало [PERSON] на праві власності, набуте ним в порядку безоплатної приватизації, згідно свідоцтва про право на власність, видане Управлінням комунальної власності Броварської міської ради, згідно наказу №109 від 15.06.2012 р., також зареєстровано у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису 1-20970. [PERSON] , [INFO] , на час смерті був один зареєстрований у належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS] . Останні півроку життя, він як одинока особа, що не має родичів, проживав у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання Броварського територіального центру соціального обслуговування. До Броварського територіального центру соціального обслуговування на повне державне утримання померлий [PERSON] був зарахований згідно путівки №1, виданої управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області та наказу №27 ОД від 06.02.2018 р. Також, ще до влаштування у територіальний центр, майже 3 місяці, а саме з листопада 2017 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Броварській центральній районній лікарні з приводу перелому шийки лівого стегна, де отримав весь необхідний об`єм медичної допомоги. Оскільки ні дітей, ні родичів, які б могли опікуватися ним, не було, а він потребував постійного цілодобового догляду, головний лікар клопотав про переведення його до центру соціального обслуговування. Отже, майже рік опікування та догляд за померлим [INFO] . [PERSON] здійснювалося соціальними службами міста. Також і поховання [PERSON] здійснювалося у відповідності до ст. 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу» спеціалізованим комунальним підприємством «Броварська ритуальна служба» за кошти місцевого бюджету як безрідного, оскільки жодного з родичів померлого неможливо було встановити. Поховання здійснювалося спеціалізованим підприємством, відповідно листа Броварського міського територіального центру соціального обслуговування, який уклав договір на організацію та проведення поховання. Згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 17.07.2018 р. №478, в зв`язку з відкриттям спадщини [PERSON] , відділу з житлових питань виконавчого комітету доручено звернутися до суду щодо визнання спадщини відумерлою, а комунальному підприємству «ЖЕК-4», на балансі якого знаходить майно, вжити необхідні заходи щодо його схоронності. Також, відповідно ст.ст. 15, 30 Житлового кодексу України та на виконання рішення виконкому Броварської міської ради Київської області №478 від 17.07.2018 р., виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області за розпорядженням міського голови №158-ОД від 25.09.2018 р., було створено комісію по перевірці схоронності та використання кв. [ADDRESS] . Перевіркою встановлено, що майже рік у квартирі ніхто не проживає, її мешканець був направлений до лікарні у кінці 2017 року, він був одиноким, рідних не мав, за результатами перевірки складено відповідний акт від 26.09.2018 р., квартиру опломбовано. Заборгованість за комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виникла ще на початку 2015 року, на даний час заборгованість тільки за ці послуги складає 5 926 грн. Відповідач у справі [PERSON] , заявляє себе рідною племінницею померлого [PERSON] . Однак, при цьому у заяві від 15.11.2018 р. до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області про встановлення факту родинних відносин, вона просить суд встановити факт, що вона є рідною племінницею [PERSON] , а не [PERSON] . 13 грудня 2018 року вона уточнює заяву та зазначає, що помилково вказала ім`я та по-батькові свого «рідного» дядька. Отже, звертаючись до суду заявниця достовірно знала лише прізвище дядька, а ім`я та по-батькові рідного дядька - спадкодавця навіть не знала. Це підтверджується копією листа Жовтневого суду від 19.11.2018 р. та копією ухвали Жовтневого районного суду. Броварська міська рада Київської області 22.02.2019 р. звернулась до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з клопотання про залучення до участі у справі №263/15661/18 за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин в якості заінтересованої особи. Однак, з Єдиного судового Реєстру судових рішень Броварській міській раді стало відомо, що 25.02.2019 р. Жовтневим районним судом міста Маріуполя ухвалено рішення про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Померлий [PERSON] на момент смерті був зареєстрований один, у приватизації житла приймав участь один. В силу свого дуже поважного віку - 90 років, не міг самостійно забезпечувати умови свого життя, тобто був безпорадний, до того ж і через важку хворобу - перелом шийки лівого стегна потребував цілодобового стороннього догляду. В той час як племінниця свідомо ухилялась він надання допомоги та залишила його у бездоглядному, безпорадному стані. За час життя [PERSON] не склав заповіт про розпорядження своїм майном на випадок смерті, а тому спадкування всіх його прав та обов`язків здійснюється за законом. Відповідач не цікавилася ні стареньким дядьком, ні його здоров`ям, не спілкувалася з ним та навіть не знала як його ім`я та по-батькові. Тим більше, не надавала жодної допомоги своєму дядькові, не турбувалася про нього. Не приймала участі у догляді за хворим, не вчиняла жодних дій щодо надання будь-якої допомоги, усвідомлюючи необхідність такої допомоги та підтримки з огляду на вік спадкодавця, який не міг самостійно забезпечувати умови свого життя. Також, відповідач [PERSON] не здійснювала поховання свого дядька, не була присутня на похороні. Про існування племінниці ніхто з оточення не знав, оскільки ні сусідам, ні балансоутримувачу, ні навіть поліції не вдалося знайти будь-кого з родичів померлого, які б могли здійснити його поховання. Посилаючись на викладене, позивач просив суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті [PERSON] . В судовому засіданні представники позивача Броварської міської ради Київської області Голосій Т.А. та [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Додатково наголошували, що у відповідача є працездатні родичі, проте, вони також жодного разу не провідали хворого дядька, не займалися піклуванням та доглядом за ним, не здійснили поховання. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі, посилаючись на те, що [INFO] помер дядько відповідача - [PERSON] , який був рідним братом її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Про смерть дядька [PERSON] повідомив її сина телефоном товариш дядька, член спілки ветеранів м. Бровари [PERSON] . Нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області було заведено за заявою відповідача 30.10.2018 р. спадкову справу за №436/2018 після смерті [PERSON] , але документи які підтверджували її родинні відносини з померлим нотаріус не прийняла, мотивуючі це тим, що після складання цих документів пройшло багато часу, їх якість перешкоджає встановити зміст. Письмову відмову нотаріус не надала, та для підтвердження родинних відносин відповідач змушена була звернутися до суду. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області від 25 лютого 2019 року заяву про встановлення факту родинних відносин було задоволено, встановлено факт, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , який помер [INFO] . При житті дядька вона з синами приїжджали в м. Бровари та зупинялися у [PERSON] , так як у них були гарні взаємні відносини вони постійно спілкувалися телефоном та приїжджали на свята, коли була така можливість. Всі їхні померлі родичі, поховані поряд на Броварському кладовищі, тому разом з дядьком вони при нагоді їх відвідували. У 2016 році у відповідача почалися проблеми зі здоров`ям, вона потребувала консультації та лікування. Так як її дядько [PERSON] пропрацював довгий час в Броварській лікарні, він повів її до лікаря онколога [PERSON] для огляду та отримання направлення до Київського обласного онкологічного диспансеру. Після проведеного обстеження був поставлений діагноз рак (СА правої молочної залози з метастазами в легені та підключичних і пекторальних лімфовузлів) Було призначено хіміотерапію, яку вона проходила вже за місцем свого проживання та в Донецькому онкоцентрі. Останній раз відповідач бачила свого дядька живим та здоровим, коли приїжджала на чергове обстеження до КЗ КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» 11.10.2017 р. Обстеження виявило погіршення стану здоров`я, про що знав її дядько та допомагав чим міг (консультацією у лікарів, коштами на хіміотерапію, просто моральною підтримкою). Так як вона важко хвора та потребує сторонньої допомоги, деякий час проживала в м. Донецьку на непідконтрольній території в родині свого молодшого сина, на жаль, зв`язку телефонного з Україною там немає. Про те, що дядько важко хворий та знаходиться в соціальному центрі вона не знала. За допомогою він до неї не звертався, ніколи. Завжди казав, що пенсія гарна і йому вистачить. Та і він знав про її тяжку хворобу. На похорони приїхати не змогла з огляду на свою тяжку хворобу, самостійно виходити на вулицю не може, тільки в супроводі іншої людини. Один син в АТО, а інший не зміг відпроситися з роботи. Вказані обставини спростовують вказані в позові доводи позивача про те, що вона умисно та свідомо не надавала допомогу своєму дядьку [PERSON] та ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. [PERSON] народився [INFO] та проживав в м. Макіївка, (на час проживання в м. Макіївка, був депутатом Макіївської міської ради 1967 р.) мав статус ветерана війни та учасника бойових дій, був лікарем довгий час після переїзду до м. Бровари у 1970 р., працював в Броварській лікарні, був депутатом Броварської районної ради виборчого округу №71 (посвідчення №71) з 1970-1975 р.р., був почесним громадянином м. Бровари, постійно отримував подяки за гарну роботу та вагомий вклад в медицину, тому вважає, що він мав право на безоплатне лікування, яке і гарантовано всім громадянам України і мав право на соціальний догляд і допомогу з боку міста. Згідно листа з Пенсійного фонду України, її дядько [PERSON] з 01.10.2017 р. отримував пенсію в розмірі 5767,81 грн. 06.02.2018 р. [PERSON] , перебуваючи в відділенні стаціонарного догляду Броварського міського територіального центру соціального обслуговування, підписав заяву до Пенсійного фонду, в якій просив 75% від своєї пенсії перераховувати на потреби відділення стаціонарного догляду Броварського міського територіального центру соціального обслуговування, а останні 25% перераховувати па поштове відділення за адресою: вул. Гагаріна 8а/відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання Броварського міського територіального центру соціального обслуговування, тобто вся пенсія перераховувалась на утримання [PERSON] , що підтверджується листом ПФУ від 21.06.2018 р. Причиною смерті, згідно довідки про причину смерті, був гнійний перитоніт та некротичний коліт кишки, що прямо вказує на недбале відношення працівників центру до людини, яка потребувала догляду та сама оплачувала догляд та перебування у відділенні стаціонарного догляду Броварського міського територіального центру соціального обслуговування. Кошти на поховання та встановлення пам`ятника в розмірі 2-х щомісячних пенсій померлого [PERSON] в сумі 12000 грн. було отримано в Броварському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області працівником Броварського міського територіального центру соціального обслуговування за дорученням, що підтверджує акт Територіального центру від 22 червня 2018 року. Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України є підставами для усунення від спадкування. В судове засідання представник третьої особи Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що був товаришем [PERSON] , з січня 1972 року померлий працював лікарем. Знав про родичів [PERSON] , в нього були їхні контактні дані. І померлий, і свідок телефонували відповідачу, розповідали про хворобу та тяжкий стан здоров`я померлого, про матеріальну допомогу нічого сказано не було. Племінниця [PERSON] та її сини до дядька не приїжджали, відповідач сама проходила курс лікування у зв`язку із важкою хворобою. Свідок разом з сином відповідача [PERSON] були на могилі [PERSON] , [PERSON] казав, що буде встановлювати пам`ятник на могилу дядька. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона з 2017 року є завідувачем відділення, в якому помер [PERSON] . На той момент як померлий поступив у відділення, він був бомжом, був виписаним з квартири, 75% його пенсії отримував центр на утримання та харчування, а 25% - [PERSON] , при перерахунку пенсії померлому принесли 10 000 грн., які пішли на підгузки. Померлий розповідав, що в нього є родичі в м. Маріуполі, він з ними спілкувався по телефону. Вислухавши сторін, свідків та вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. В силу вимог ст.1216 та ст.1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України, передбачено право на спадкування, яке відповідно, мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №588 від 20 червня 2018 року (а.с.18). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, померлому [PERSON] на праві приватної власності належала трикімнатна квартира загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). В зазначеній квартирі померлий був зареєстрований один, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1-10/499 від 27 червня 2018 року (а.с.10). Відповідно до листа головного лікаря Броварської ЦРЛ [PERSON] №15 від 03 січня 2018 року, з 28 листопада 2017 року померлий [PERSON] перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні, госпіталізований з приводу перелому шийки лівого стегна. Потребував стороннього догляду (а.с.13). Згідно путівки управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області №1 від 06.02.2018 року, [PERSON] був направлений до Броварського міського територіального центру соціального обслуговування на державне утримання, пенсію отримував у Броварському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в розмірі 5767,81 грн. Строк дії путівки до 06 червня 2018 року (а.с.11). Наказом Броварського міського територіального центру соціального обслуговування №27 ОД від 06 лютого 2018 року [PERSON] , 1928 року народження, був зарахований на тимчасове проживання та повне державне утримання до відділення стаціонарного догляду Броварського міського територіального центру соціального обслуговування (а.с.12). 19 червня 2018 року листом за №278 директор Броварського міського територіального центру соціального обслуговування [PERSON] звернувся до виконуючого обов`язки міського голови - заступника міського голови Голубовського Г.П. про сприяння в організації поховання підопічного відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання Територіального центру [PERSON] , 1928 року народження, одинокого, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , як безробітного (а.с.14). Поховання [PERSON] здійснювалося у відповідності до ст. 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу» спеціалізованим комунальним підприємством «Броварська ритуальна служба», відповідно листа Броварського міського територіального центру соціального обслуговування, який уклав договір-замовлення №416 на організацію та проведення поховання. Згідно вказаного договору, вартість поховання становила в розмірі 1958,32 грн. Труна, хрест металевий, вінок, стрічка, костюм, подушка на суму 1890 грн. - надані безкоштовно (а.с.15-16). Згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 17.07.2018 р. №478, в зв`язку з відкриттям спадщини [PERSON] , відділу з житлових питань виконавчого комітету доручено звернутися до суду щодо визнання спадщини відумерлою, а комунальному підприємству «ЖЕК-4», на балансі якого знаходить майно, вжити необхідні заходи щодо його схоронності (а.с.17). Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області за розпорядженням міського голови №158-ОД від 25.09.2018 р., було створено комісію по перевірці схоронності та використання кв. [ADDRESS] . Перевіркою встановлено, що майже рік у квартирі ніхто не проживає, її мешканець був направлений до лікарні у кінці 2017 року, він був одиноким, рідних не мав, за результатами перевірки складено відповідний акт від 26.09.2018 р., квартиру опломбовано. Заборгованість за комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виникла ще на початку 2015 року, на даний час заборгованість тільки за ці послуги складає 5 926 грн. (а.с.18,19). Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області від 25 лютого 2019 року заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин було задоволено, встановлено факт, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.122-123). Як передбачено ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Підстави усунення від права на спадкування передбачено ст. 1224 ЦК України, зокрема, відповідно до її частини третьої, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. З письмових матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] народився [INFO] та проживав в м. Макіївка, на час проживання в м. Макіївка, був депутатом Макіївської міської ради 1967 р., мав статус ветерана війни та учасника бойових дій, був лікарем в м. Бровари у 1970 р., працював в Броварській лікарні, був депутатом Броварської районної ради виборчого округу №71 (посвідчення №71) з 1970-1975 р.р., був почесним громадянином м. Бровари, отримував подяки за гарну роботу та вагомий вклад в медицину (а.с.125-127). На підставі заяв від 06 лютого 2018 року, підписаних [PERSON] , останнього прийнято до відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання, так як він потребував цілодобового стороннього догляду і побутового обслуговування, 75% його пенсії з 06.02.2018 р. перераховано на потреби відділення стаціонарного догляду Броварського міського територіального центру соціального обслуговування. В період його проживання на повному державному утриманні, безкоштовно, у відділенні стаціонарного догляду з 06.02.2018 р. по 19.06.2018 р., розмір сум, отриманих Територіальним центром з пенсії [PERSON] , становив: березень 2018 року - 4436,42 грн., квітень 2018 року - 4776,07 грн., травень 2018 року - 4776,074 грн., червень 2018 року - 3024,84 грн. Всього 17013,40 грн. Відповідно до акту від 22 червня 2018 року, 21 червня 2018 року працівниками Територіального центру отримано та передано кошти (пенсію за 2 місяці покійного підопічного [PERSON] ) в розмірі 12736,18 грн. Зазначені кошти мали зберігатися шість місяців до можливої появи законних родичів, в іншому випадку, після закінчення 6-ти місячного терміну, кошти будуть використовуватися та фіксуватися актами для потреб Територіального центру, зокрема стаціонарного відділення (а.с.130-133). Відповідно до ч.5 та ч.6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Тобто, в судовому засіданні повинно бути чітко доведено те, що спадкоємець ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Крім того, факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо допомоги спадкодавцю встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому враховується поведінка особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224 Цивільного Кодексу України стосується всіх спадкоємців за законом, навіть й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має тяжку хворобу - СА правої молочної залози з метастазами в легені та підключичних і пекторальних лімфовузлів, що підтверджується письмовими матеріалами справи, проходить лікування в Донецькому онкоцетрі, перебувала в безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги, у зв`язку з чим не мала змоги піклуватися та доглядати за спадкодавцем [PERSON] . Однак, з показів представників сторін та свідків, судом встановлено, що відповідачу та її рідним було достеменно відомо про тяжкий стан дядька [PERSON] , який перебуває на повному державному утриманні, оскільки потребував сторонньої допомоги та постійного побутового догляду. В матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження неможливості рідних відповідача [PERSON] здійснювати догляд та піклування за тяжко хворим [PERSON] , для якого вони були єдиними родичами. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved