Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

В березні 2020 року представник позивача ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 64458,00 грн., а також судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 09.02.2017 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики в електронній формі № 135688 на суму 1500,00 грн., строком на 20 днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (банківська картка). Відповідач, в свою чергу, зобов`язався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять грн.) за перший день користування позикою, 1,9 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зап. 1.3 цього договору, 1,9 % додатково до основних процентів від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, визначений в п. 1.3 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Однак, в обумовлений сторонами строк кошти відповідачем позивачу повернуті не були, відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, а тому, станом на 28.02.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 64458,00 грн., яка складається із: 1500,00 грн. - основна сума боргу, 31779,00 грн. - заборгованості за відсотками, 31179,00 грн. - заборгованість за простроченими за відсотками. З огляду на викладене, а також неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором, що призвело до виникнення заборгованості, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача на користь позивач зазначену суму в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2020 року, у справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. В позові просив суд розглянути справу без його участі та позовні вимоги задовольнити. Відповідач відзив на позов до суду не подав, із клопотаннями про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, однак, із викликом сторін до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно із ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 09.02.2017 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики в електронній формі № 135688 на суму 1500,00 грн., строком на 20 днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (банківська картка). Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Договір позики був укладений на підставі заяви позичальника № 135688 від 09.02.2017 року. Відповідно до умов договору позики відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) було надано позику в розмірі 1500,00 грн., строком на 20 днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (банківська картка). Відповідач, в свою чергу, зобов`язався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять грн.) за перший день користування позикою, 1,9 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зап. 1.3 цього договору, 1,9 % додатково до основних процентів від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, визначений в п. 1.3 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Сторонами було обумовлено, що позика має бути повернута до 01.02.2017 року. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін» визначають порядок і умови надання ТОВ «Веллфін» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «Веллфін», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «Веллфін» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до п. 11.7 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою більш ніж на три банківські дні, відповідач зобов`язаний сплатити ТОВ «Веллфін» разовий штраф у розмірі 5 % від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 4,5 % в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «Веллфін», із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому відповідачу було перераховано грошові кошти. Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у установленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок відповідача 09.02.2017 року була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики, що підтверджується повідомленням від 08.02.2020 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 р. Однак, відповідач належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк, в зв`язку з чим станом на 28.02.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 64458,00 грн., яка складається із: 1500,00 грн. - основна сума боргу, 31779,00 грн. - заборгованості за відсотками, 31179,00 грн. - заборгованість за простроченими за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Слід звернути увагу на те, що стороною відповідача наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований, а також в ході розгляду справи відповідачем не доведено недійсність укладеного між сторонами правочину, як і не доведено належне виконання відповідачем умов договору. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved