Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

В березні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, яку уточнила, та остаточно просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказувала, що 27.07.2001 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Посилаючись на те, що діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньок, не бере участі в їх вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, а відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, позивач просила позов задовольнити. В судовому засідання позивачка [PERSON] позов підтримала, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов в остаточній редакції визнав. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, у шлюбних відносинах не перебувають. Відповідач припинив надання необхідної матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти після розірвання шлюбу, яке відбулося за рішенням суду від 16.10.2012 року, виховуються позивачем і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. За Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки відповідач є працездатним та не надав доказів про наявність у нього інших непрацездатних утриманців, суд вважає за можливе стягувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. За вимогами ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved