Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

АТ КБ\~«ПриватБанк» звернувся в суд з позовом, який надійшов на адресу суду 31.05.2018 року до відповідача про стягнення заборгованості, який виклав у новій редакції 02.07.2018 року. В обґрунтування позову покликався на те, що згідно кредитного договору без номера, укладеного 26.06.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - змінена назва АТ КБ «ПриватБанк», а.с. 72) та відповідачем [PERSON] , останній отримав кредит в розмірі 4000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за\~ користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~ Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 30.04.2018 року допустив виникнення заборгованості по кредиту в сумі 90454,91 грн., з яких: 3312,42 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 79311,92 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 3047,00 грн. пеня; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 4283,57 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором\~ в сумі 90454,91 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2018 року позов АТ\~КБ «ПриватБанк»\~ задоволено. Стягнуто\~ з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 26.06.2012 року, яка станом на 30.04.2018 року становить 90454 грн. 91 коп. та 1762 грн. 00 коп. понесених позивачем судових витрат. Адвокат Воронюк К.Ю., яка представляє інтереси відповідача [PERSON] , 08.04.2021 року звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2018 року по цивільній справі № 353/571/18 за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~27.05.2021\~року заяву\~адвоката Воронюк\~К.Ю.,\~яка представляє\~інтереси відповідача\~ [PERSON] ,\~про поновлення\~пропущеного строку\~на подання\~заяви про\~перегляд заочного\~рішення та\~перегляд заочного\~рішення Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~12.09.2018\~року -\~задоволено.\~Поновлено [PERSON] \~пропущений строк\~для звернення\~до суду\~з заявою\~про перегляд\~заочного рішення\~Тлумацького районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~12.09.2018\~року по\~цивільній справі\~№ 353/571/18\~за позовом\~АТ КБ\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості.\~Заочне рішення\~Тлумацького районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~12.09.2018\~року по\~цивільній справі\~№ 353/571/18\~за позовом\~АТ КБ\~Банк\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] \~про\~стягнення заборгованості\~-\~скасовано.\~Розгляд справи\~призначено в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~о 13\~год.\~00\~хв.\~11\~травня 2021\~року з\~викликом сторін,\~з метою\~заслухання їх\~усних пояснень.Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Роз`яснено відповідачу, що Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~03.06.2021\~року виправлено\~описку\~у резолютивній\~частині\~ухвали\~Тлумацького районного\~суду\~Івано-Франківської\~області\~від\~27\~травня\~2021\~року, зазначивши дату та час, на які призначено розгляд справи, а саме «о 16 год. 00 хв. 22 червня 2021 року», замість « о 13 год. 00 хв. 11 травня 2021 року». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, однак разом з позовом подав до суду письмове клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив. В судове засіданя представник відповідача адвокат Воронюк К.Ю. не з`явилася, однак 18.08.2021 року на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі та участі відповідача [PERSON] . Позовнгі вимоги визнала частково, а саме заборгованість за кредитом у розмірі 2000 грн. У відповідності\~до\~ч.\~8\~ст.\~178\~ЦПК\~України\~у разі\~ненадання\~відповідачем\~відзиву увстановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення\~ЦК України\~щодо зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~«Кредит». Згідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.06.2012 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 7) і отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з терміном дії до 04/15 року (довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, а.с. 63). У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір банківських послуг, а також, що він\~отримав і ознайомився з змістом під розписку з Пам`яткою, яка містить в тому числі Тарифи і основні умови обслуговування та кредитування. Йому відомо, що Умови та Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, він зобов`язується виконувати їх та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті. До матеріалів позовної заяви позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті банку (а.с. 8). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором б/н від 26.06.2012 року станом на 30.04.2018 року становить 90454,91 грн., з яких: 3312,42 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 79311,92 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 3047,0 грн. пеня; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 4283,57 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 56-58). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК\~України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК\~України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~\~634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 26.06.2012 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1\~ст.\~634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (26.06.2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (31.05.2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотрималось вимог, передбачених ч. 2\~ст. 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відтак слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача штрафів, а також пені у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. Оскільки у заяві позичальника від 26.06.2012 року процентна ставка не зазначена, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.\~625\~ЦК України, проте дана вимога позивачем заявлена не була. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Крім того, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 26.06.2012 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.\~530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, шляхом зняття готівки з банкоматів та проведення безготівкових розрахунків за допомогою кредитної картки в точках продажу, про що свідчить виписка по особовому рахунку [PERSON] (а.с.\~59-62). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач не подав достатньо матеріалів, які обґрунтовують його позовні вимоги, та те, що відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів на спростування позовних вимог в частині отримання кредитних коштів (тіла кредиту), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача непогашеної заборгованості за кредитом в розмірі 3312 грн. 42 коп. В решті вимог позову, а саме в частині стягнення з відповідача 79311,92 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 3047,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 3047,00 грн. пені; 500,0 грн. - штрафу (фіксована частина); 4283,57 грн. - штрафу (процентна складова) слід відмовити. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При такому\~вирішенні позову,\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача понесені\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог в\~сумі 64,49\~грн.\~(платіжне\~доручення №\~PROM7BIKREвід 07.05.2018 року, а.с. 1). На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 207, 261, 526, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 626, 628, 631, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 61 Конституції України,

Outcome: partial