Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Бордун В.О., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], вказавши, що на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом [PERSON] належить будинок [ADDRESS]. З 2012 року відповідачі по справі не проживають за своїм місцем реєстрації. Реєстрація відповідачів у зазначеному будинку чинить перешкоди власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження належним їй майном. Просила суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися, просили розглядати справу в їх відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у її відсутність, заперечував проти визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 26.09.2017 року приватним нотаріусом Новокахоовського міського нотаріального округу Андреєвою О.С. за реєстровим № 463, [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом реєстрації Новокаховського міської ради Херсонської області 18.01.2018 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту від 07.11.2018 року, який складено депутатом Новокаховської міської ради Афанасьєвим О.І. в присутності сусідів, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживають з 2012 року. Відповідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач разом з малолітніми дітьми не проживає в будинку понад 1 рік, без поважних причин, не користується будинком, доказів наявності підстав для збереження за ними права користування житловим приміщенням понад 1 рік суду не надано, витрати на утримання житлового приміщення не сплачує, своєю реєстрацією в будинку вони перешкоджають позивачу в реалізації ним свого права на користування та розпорядження квартирою, місцем проживання малолітніх дітей є місце проживання їх батьків, тому у суду є підстави визнати відповідача разом з малолітніми дітьми, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], що не порушуватиме прав та законних інтересів дітей, які забезпечені житлом, як слідує із заяви відповідачки [PERSON] На підставі ст. 29, 317-320, 391, 405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved