Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що за місцем роботи позивача, а саме до Концерну «Веселка» надійшов лист № 54464 від 22.11.2016 року з Суворовського відділу державної виконавчої служби, відповідно до якого Концерн «Веселка» зобовязали звернути стягнення на доходи боржника [PERSON], що отримує дохід у Концерн «Веселка», за адресою м. Одеса, вул. Гаванна, 10/12; зобовязали здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на спеціальний реєстраційний рахунок органу ДВС. Після чого, представник позивача звернулась до Суворовського ВДВС ОМУЮ у м. Одесі з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, після чого дізналась, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], який вчинено на виконання кредитного договору № б/н від 05.04.2006 року. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у звязку з тим, що нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості за кредитним договором, також невірно вказана її адреса. Враховуючи обґрунтування позовної заяви, позивач просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову.(а.с. 32). Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. (а.с. 31). Від представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] на адресу суду надійшло заперечення на позов в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки нотаріусом вчинено виконавчий напис згідно з законом. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача ПАТ КБ «Приватбанк». Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 03 серпня 2016 р. вчинений виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі під №2435 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» загальної заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.04.2006 року у загальному розмірі 54269 грн. 78 коп. (а.с. 6). Згідно постанови державного виконавця Суворовського ВДВС ОМУЮ [PERSON] від 22.11.2016 р. відкрите виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису. (а.с. 8). Аналізуючи оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса судом констатовано, що він не відповідає вимогам законодавства, з огляду на таке. Згідно ст. 88 Закону про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно п. 3.1. глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно п. п. 3.2. п. 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно п. 3.5. глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів,\~затвердженому постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Згідно п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, виходячи з передбачених законодавством вимог і повноважень нотаріуса, виконавчий напис нотаріус вчиняє після перевірки та за наявності наступних умов: а) вчинення виконавчого напису здійснюється після спливу 30-ти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень; б) надані документи відповідають\~Переліку;\~в) наданні документи встановлюють (підтверджують) зобов'язання зі сплати коштів, передачі, повернення майна, а також право звернення на заставлене майно; г) надані документи встановлюють заборгованість та підтверджують її безспірність. \~Як встановлено матеріалами справи, позивачу не направлялася письмова вимога (повідомлення) про наявність кредитної заборгованості у розмірі, зазначеному у виконавчому написі та усунення порушень кредитних зобовязань та доказів протилежного матеріали справи не містять. Виконавчий напис також не відповідає вимогам закону щодо безспірності заявлених вимог. ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ висловлена позиція щодо доказів наявності кредитної заборгованості (ухвала ВССУ від 15.06.2011 року № 6-4882св11): «Відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості.». Аналогічної позиції дотримується ВССУ у п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій (лист від 07.02.2014 р.), зазначаючи: належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, можуть бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Враховуючи вищезазначене, належними і достатніми доказами наявності заборгованості з кредиту та відсотків за ним є первинні документи бухгалтерського обліку кредитора,\~які фіксують факт здійснення господарської (кредитної) операції\~з надання кредиту та нарахування відсотків за користування кредитом, складені в момент здійснення цих господарських операцій за кожною операцією (договором) окремо. Для вчинення оскаржуваного виконавчого напису відповідачем не надано належних та достатніх доказів наявності заборгованості з кредиту та відсотків за кредитом.\~ Сам лише розрахунок заборгованості не є достатнім, належним доказом нарахування процентів за користування кредитом, пені, комісії, оскільки не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні ст. ст. 1, 9 Закону № 996 та «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку». Таким чином, враховуючи зазначені вище норми закону, докази, що містяться в справі, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved