Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії у розмірі 21154 грн. 19 коп.. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.10.2018 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, відповідно до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою він погодився на одержання кредиту та його умови. Банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 31000,00 грн. на строк 60 місяців з процентною ставкою 38% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки (п.6, п.п.6.3-6.6. Заяви). Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх, проте взяті на себе грошові зобовязання належним чином не виконує, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитом, що обліковується на картковому рахунку. Станом на 22.08.2019 за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб наявна така заборгованість: загальна сума основного боргу 19311 грн. 73 коп.; загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 1723 грн. 66 коп.; загальна сума заборгованості за РКО (комісія) 5 грн. 98 коп.; загальна сума нарахованої пені 87 грн. 78 коп.; 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту 20 грн. 52 коп.; 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів 4 грн. 51 коп., а всього 21154 грн. 19 коп. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 17.09.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 05.10.2018 [PERSON] підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в АТ «Ощадбанк» та заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), якою він погодився на одержання кредиту та його умови. Відповідно до підписаної відповідачем заяви банк встановив відповідачу відновлювальному кредитну лінію у розмірі 31000 грн. 00 коп. строком кредитування на 60 місяців на строк до 10.10.2018. Умовами договору передбачена процентна ставка за користування кредитними коштами у розмірі 38% річних (п.6.6.1); ставка процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки 0,001 процентів річних (п.6.6.3); комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, становить 2,99% від суми таких коштів (п.6.8). Відповідач погодився, що всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його зміни, містяться в договорі, відповідач усвідомлює та погоджується, що дана заява, яка є складовою частиною заяви на приєднання, договір розміщений у вільному доступі на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є кредитним договором (п.6.10). Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що до підписання даної заяви банк надав йому як споживачу, а він ознайомився з загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту (п.6.11). Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 05.10.2018 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач свої\~зобовязання за\~договором від\~05.10.2018 належним чином не виконав. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 05.10.2018, станом на 22.08.2019 утворилась заборгованість у розмірі 21154 грн. 19 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 19311 грн. 73 коп.; процентів за користування кредитом у розмірі 1723 грн. 66 коп.; комісії у розмірі 5 грн. 98 коп.; пені у розмірі 87 грн. 78 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 20 грн. 52 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 4 грн. 51 коп. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ощадбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). \~ \~ \~ \~ \~ У\~заяві позичальника\~від 05.10.2018,що підписана відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за користування кредитними коштами, заборгованість по процентам, комісії, а також пені та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Ощадбанку», що викладений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua , як невід`ємні частини договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданий до суду зі змінами внесеними постановами правління АТ «Ощадбанк» за період з 19.10.2015 по 18.02.2019 включно, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Таким чином, суд дійшов до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, неодноразово змінювався самим АТ «Ощадбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин 05.10.2018, до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Суд вважає, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, який не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05.10.2018 шляхом підписання заяви-анкети. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивачдотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Вищезазначене узгоджується з постановою Верховного Суду України від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, приписи статті 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються лише у випадку коли інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки сторонами визначений розмір процентів за договором, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів безпідставна та не підлягає задоволенню. \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене,\~а також, що\~отримані та\~використані позичальником\~кошти в\~добровільному порядку\~позивачу не\~повернуті,суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 19311 грн. 73 коп.; процентів за користування кредитом у розмірі 1723 грн. 66 коп.; комісії у розмірі 5 грн. 98 коп., а всього 21041 грн. 37 коп. \~ \~ \~Підстави для\~задоволення решти\~позовних вимог\~відсутні з\~вищевикладених підстав. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с.1) Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1910 грн. 82 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial