Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 20 серпня 2013 року між ТОВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 008140, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Nissan Teana», д/н [NUMBER]. 21 жовтня 2013 року на трасі Боярка-Нове-Тарасівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Teana», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Nissan Primera», д/н [NUMBER] під керування [PERSON]. Відповідно до довідки ВДАІ № 9287268 по факту ДТП відносно водіїв [PERSON] та [PERSON], за невиконання ними вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2011 року, були складені адміністративні матеріали та направлені до Києво-Святошинського районного суду Київської області для подальшого прийняття рішення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Таким чином, постановами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року вину водіїв-учасників ДТП. 14 листопада 2013 р. до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся [PERSON] з Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/3084.13, в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. 29 листопада 2013 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», на підставі Страхового акту № АС-007253 від 18.11.2013 р. та розрахунку суму страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку № СНзС-0012076 від 09.11.2013 р., здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 43 502,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12491 від 29.11.2013 року та відомістю підтверджених переказів. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Дана інформація підтверджується офіційною відповіддю від Моторно (транспортного) страхового бюро України. Отже, враховуючи все вищевикладене та обопільну (рівнозначну) вину учасників ДТП, до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», після сплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги від відповідача в розмірі половини суми сплаченого страхового відшкодування, що становить: 21 751,47 грн. На підставі вищевикладеного, Відповідачу 20 грудня 2013 року, рекомендованим листом було надіслано регресну вимогу вих. № 15/04/8.10/281-13 від 20.12.2013 р. Станом на день звернення до суду відповідачем не було здійснено відшкодування завданої шкоди. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь позивача - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», суму в розмірі 21 751,47 грн. як відшкодування шкоди та 243,60 грн. сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Третя особа: [PERSON] направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Треті особи Моторно (транспортне) страхове бюро України та ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, 20 серпня 2013 року між ТОВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 008140, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Nissan Teana», д/н [NUMBER]. 21 жовтня 2013 року на трасі Боярка-Нове-Тарасівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Teana», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Nissan Primera», д/н [NUMBER] під керування [PERSON]. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 14 листопада 2013 р. до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся [PERSON] з Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/3084.13, в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. 29 листопада 2013 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», на підставі Страхового акту № АС-007253 від 18.11.2013 р. та розрахунку суму страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку № СНзС-0012076 від 09.11.2013 р., здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 43 502,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12491 від 29.11.2013 року та відомістю підтверджених переказів. Так відповідачем [PERSON] було надано до суду поліс № АА/5193934 від 18.10.2013 року про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортного укладеного між ним та ПрАТ НФСК «Добробут». Однак відповідно до листа МТСБУ від 06.03.2014 р. № 7/2-28/6998 вбачається, що за результатами запиту отримано інформацію про відсутність в ЦБД станом на 21.10.2013 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АА № 5193934, укладеного по відношенню до транспортного засобу д.н. [NUMBER]. Бланк полісу серії АА № 5193934 був виданий й Дирекцією МТСБУ страховику члену МТСБУ страховику члену МСТБУ - ПрАТ «НФСК «Добробут» 28.04.2011. Компанія ПрАТ «НФСК «Добробут» 14.01.2013 внесла в ЦБД МТСБУ інформацію про втрату зазначеного бланку. Відповідно до листа 01.08.2014 р. № 6226/13-8 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідно д інформації що міститься у Державному реєстрі фінансових установ, розпорядженням від 14.02.2013 № 506 Приватному акціонерному товариству «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» було тимчасово зупинено (обмежено) дію ліцензії на провадження обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Дія тимчасово зупинено (обмеженої) ліцензії на провадження обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серії АГ № 569774 від 13.04.2011 станом на 21.10.2013 р. не поновлювалась. Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29.04.2014 № 1651 анульовано (відкликано) всі ліцензії ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут». Відповідно до листа МТСБУ від 05.08.2014 р. № 6/3-04/21221, вбачається що ПАТ «НФСК «Добробут» з 18 січня 2013 року втратило статус асоційованого члена МТСБУ у зв'язку із заборгованістю понад два м'ясці до фондів МТСБУ створених відповідно до фондів МТСБУ створених відповідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та припинило членство в МТСБУ згідно з п. 52.1. ст. 52 Закону. Відповідно з п. 52.4. ст. 52 Закону, ПрАТ «НФСК «Добробут» з 18 січня 2013 року втратило право укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки до позивача, як до особи яка здійснила сплату страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, відповідальність якого належним чином не була застрахована, оскільки наданим ним поліс не є чинним в силу листів направлених в МТСБУ та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Крім того, суд приходить до висновку що, оскільки відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] були визнанні винними у скоєнні правопорушення за однією і тією ж статтею 124 КУпАП, розмір відшкодування в силу п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначений позивачем в розмірі половини суми сплаченого страхового відшкодування, не суперечить вимогам законодавства України, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 979, 981, 983, 984, 988, 992, 1187, 1188, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved