Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» у травня місяці 2021 року звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17.09.2019 року у сумі 10867,65 грн., стверджуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав у повному обсязі: своєчасно не повернув кредитні кошти, тому і утворилась заборгованість за договором кредиту, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 9195,49 грн. і заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 1672,16 грн. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов було розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою суду від 07.06.2021 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи. До судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач до суду не з`явився, відзив на позов не надав, про дату, час і місце розгляду справи сповіщався судом у відповідності до вимог закону неодноразово. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за згодою сторони позивача, що відповідає положенням ст..280 ЦПК України. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: 17.09.2019 року сторони уклали договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки, шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір. На підставі зазначеного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків, визначених Тарифами Банку. Банк доводить, що в порушення умов договору [PERSON] не повернув у повному обсязі отримані та використані грошові кошти борг за кредитом складає 9195,49 грн., (що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту ), борг за простроченими відсотками 1672,16 грн., загальна заборгованість станом на 12.05.2021 року дорівнює 10867,65 грн. Банк вимагає ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. У якості доказів позовних вимог Банк надав до суду анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.09.2019 року, розрахунок заборгованості за договором кредиту від 17.09.2019 року, виписки про рух грошових коштів на рахунках відповідача, відкритих у Приватбанку, довідку про видачу за вищевказаним договором кредитних карток, довідку про зміну умов кредитування, витяг з Тарифів, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.09.2019 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З огляду на викладене/, вимоги позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). За змістом позовних вимог станом на 12.05.2021 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 9195,49 грн. Як убачається з розрахунку банку за період з 17.09.2019 року по 12 травня 2021 року відповідач погашав заборгованість за кредитом (двадцять перша колонка розрахунку) і станом на 12.05.2021 року відповідач сплатив на погашення кредиту загалом 10211 грн. За цей же період відповідачем було використано кредитних коштів на загальну суму 14879 грн (третя колонка розрахунку). Розрахунок, наданий банком свідчить, що відповідач не повернув банку 14879 грн. 10211 грн. = 4668 грн. З цього ж розрахунку убачається, що банк погашав відсотки за рахунок тіла кредиту (четверта колонка вказаного розрахунку) і за вищевказаний період банк стягнув з відповідача відсотків на суму 356 грн. Дана обставина також підтверджується наявними операціями з списання відсотків за використання кредитного ліміту - виписка з рахунку відповідача про рух грошових коштів. Доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків позивачем не надано. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Тобто, шляхом погашення відсотків за рахунок тіла кредиту банк безпідставно збільшив тіло кредиту на загальну суму 356 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку , що з відповідача на користь банку підлягають стягненню грошові кошти борг за тілом кредиту в сумі 4668 - 356 грн. =4312 грн. У відповідності до положень ст..141 ЦПК України відповідач зобов`язаний відшкодувати Банку судові втрати у вигляді судового збору в сумі 2270 грн.

Outcome: partial