Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором № NK0BF421751752 від 04/03/2013 року на загальну суму 16799,33 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 04.03.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № NK0BF421751752, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 3891,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків у розмірі 0,12% за користування кредитом. з кінцевим терміном повернення 03.03.2015 року. [INFO] [PERSON] помер. Станом на дату смерті у позичальника утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 16799,33 грн., яка складається з: 3289,72 грн. - заборгованість за кредитом, 2,91 грн. - заборгованість за відсотками, 163,44 - заборгованість з комісії; 13343,26 грн. - заборгованість з пені. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] від спадщини не відмовились, а тому до них перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. За положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 04.03.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № NK0BF421751752, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 3891,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків у розмірі 0,12% за користування кредитом. з кінцевим терміном повернення 03.03.2015 року. [INFO] [PERSON] помер. Станом на дату смерті у позичальника утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 16799,33 грн., яка складається з: 3289,72 грн. - заборгованість за кредитом, 2,91 грн. - заборгованість за відсотками, 163,44 - заборгованість з комісії; 13343,26 грн. - заборгованість з пені. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно з статтею 1282 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18). 23 листопада 2015 року позивач звертався до Братського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 30.11.2015 року провадження по справі було закрито на підставі п.6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки відповідач помер, а спадкова справа після його смерті заведена не була. Ухвала суду набрала законної сили. 15.11.2018 року позивачем на адресу Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області була направлена претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій Банк просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника - [PERSON] , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 65). Про вказані обставини листом Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 11.12.2018 року було повідомлено АТ КБ «Приватбанк», а також про те, що після смерті [PERSON] , була заведена спадкова справа № 131/2018 за претензією кредитора (а.с.74). Отже, з копії спадкової справи, заведеної Братською державною нотаріальною конторою Миколаївської області № 131/2018, щодо майна померлого за претензією Банку вбачається, що спадкоємці- відповідачі по справі- до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не звертались. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані з померлим за однією адресою: будинок [ADDRESS] (а.с.19, 20). 14.08.2019 року АТ КБ «Приватбанк» направив спадкоємцям померлого [PERSON] , [PERSON] лист - претензію з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, укладеного між Банком та [PERSON] , однак її не було виконано (а.с. 30-31). При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Вказані висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року (справа № 640/6274/16-ц провадження № 61-25487св18). Отже, встановлене свідчить про те, що Банку з 2015 року було відомо про смерть боржника, проте він звернувся до спадкоємців з претензією лише 14.08.2019, отже пропустив встановлений статтею 1281 строк для пред`явлення вимог до спадкоємців, тому він позбавлений права вимоги. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed