Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В березні 214 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Ізмаїлі (далі по тексту ПАТ «Укрексімбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором пропорційно розміру прийнятої кожною із них спадщини, а саме, 3/9 частини загальної суми заборгованості з [PERSON], 4/9 частини - з [PERSON], 2/9 частини - зі [PERSON], яка складається з суми непогашених процентів за користування кредитом у розмірі 74 052,37 грн., нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 12 231,14 грн., суму непогашеного основного боргу за кредитом у розмірі 241 815,70 грн., нарахованої пені за несвоєчасне погашення основного боргу за кредитом у розмірі 8 664,10 грн., судового збору у розмірі 3 367,63 грн., а всього - 340 130,94 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.11.2007 року між ПАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5307С17 (далі - Договір) для надання кредиту на інвестування в будівництво нерухомості. Згідно з умовами кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 35 200 дол. США з кінцевою датою погашення до 08.11.2022 року та оплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі LIBOR (12m) + 7,1 % річних, але не менше 12,5 % річних. Кредит видався для придбання житла шляхом інвестування коштів у будівництво двокімнатної квартири [ADDRESS]. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09.11.2007 року між [PERSON] та АТ «Укрексімбанк» був укладений Іпотечний договір №5307Z17. Згідно з умовами якого іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, яке повинно було стати його власністю у майбутньому, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Право власності повинно було перейти до іпотекодавця на підставі договору №34 відступлення права вимоги (цесії) від 26.10.2007 року, укладеного між іпотекодвцем, ТОВ «Північзахідтрансбуд» та ДП «Добробут». Після закінчення будівництва та виникнення права власності іпотекодавця на цю квартиру вона продовжує бути предметом іпотеки. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.09.2013 року за спадкоємцями визнане право на спадщину, а саме: за [PERSON] 4/9 частини, за [PERSON] - 3/9 частини, за [PERSON] - 2/9 частини квартири [ADDRESS]. На даний час спадкоємці зареєстрували за собою право власності. Відповідачки погоджуються погасити тільки заборгованість, яка виникла станом на 15.10.2011 року за рахунок коштів, які будуть отримані від продажу квартири, що перебуває в іпотеці. Всі спадкоємці заявили у січні 2014 року, про те, що їх фінансові можливості не дозволяють виконати зобов'язання за кредитною угодою у повному обсязі. У зв'язку з тим, що станом на 12.03.2014 року виникла заборгованість зі сплати основного боргу за кредитом складає 26 008,68 доларів США (з них 20 533 дол. США - строкова основна заборгованість, 5 478,68 дол. США - прострочена заборгованість), зі сплати процентів за користування кредитом - 7 964,76 дол. США (з них 252 86 дол. США - строкові проценти, 7 711,90 дол. США - прострочена заборгованість), пеня за прострочену заборгованість за основним боргом - 8 664,10 грн., пеня за прострочені проценти - 12 231,14 грн. З урахуванням офіційного курсу долару США до української гривні згідно службового розпорядження НБУ від 11.03.2014 року №205/93 станом на 12.03.2014 року у розмірі 929,75 грн. за 100 дол. США, сума заборгованості за кредитом у гривневому еквіваленті станом на 12.03.2014 року складає: зі сплати основного боргу - 241 815,70 грн. (із них 190 905,56 грн. строкова основна заборгованість, 50 910,14 грн. - прострочена заборгованість), зі сплати процентів за користування кредитом - 74 052,37 грн. (з них 2 350,97 грн. - строкові проценти, 71 701,39 грн. - прострочена заборгованість), пеня за прострочену заборгованість за основним боргом - 8 664,10 грн., пеня за прострочені проценти - 12 231,14 грн., а всього - 336 763,31 грн. 17.06.2014 року представник позивача змінив позовні вимоги враховуючи те, що змінився офіційний курс долара США до української гривні та згідно службового розпорядження НБУ від 16.06.2014 року №19-205/30492 на 10.03.2014 року встановлений у розмірі 1.174,8094 за 100 доларів США. Таким чином, сума заборгованості за кредитом у гривневому еквіваленті на дату 16.06.2014 року складає: зі сплати основного боргу за кредитом - 305.552,42 грн. (з них 232.033,78 грн. - строкова основна заборгованість, 73.518,64 грн. - прострочена заборгованість), зі сплати процентів за користування кредитом - 105.029,02 грн. (з них 1.697,48 грн. - строкові проценти, 103.331,54 грн. - прострочена заборгованість), пеня за прострочену заборгованість за основним боргом - 14.068,94 грн., пеня за прострочені проценти - 19.840.05 грн., а всього - 444.490,43 грн. Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], та представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Згодні погасити суму заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 15.10.2011 року, а саме на дату вступу до спадкування. Вислухавши представника позивача, відповідача та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 09.11.2007 року між ПАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5307С17 для надання кредиту на інвестування в будівництво нерухомості. Згідно з умовами п. 2.1.1. кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 35 200 дол. США з кінцевою датою погашення 08.11.2022 року для придбання житла шляхом інвестування коштів у будівництво двокімнатної квартири [ADDRESS]. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. (а.с. 6-9) Відповідно до п. 2.2.1. позичальник щомісяця сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у розмірі валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: LIBOR (12m) + 7,1 % річних, але не менше 12,5 % річних. Згідно п. 2.2.3. кредитного договору комісія за надання кредиту складає 1 % від суми. Позичальник зобов'язаний за рахунок власних коштів до отримання кредиту сплатити банку комісію за надання кредиту, комісія за надання кредиту сплачується у національній валюті, за курсом НБУ на дату її сплати. Позичальник зобов'язався погасити кредит на рахунок, вказаний у п.п. 2.3.1. договору в строк, зазначений у п. 2.1 кредитного договору. Погашення кредиту позичальник повинен здійснювати у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених Графіком погашення кредиту за договором. Строки, передбачені Графіком погашення кредиту за договором, є обов'язковими для виконання позичальником (а.с. 2.4.1. кредитного договору). Пунктом 2.4.2. у разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у графіку погашення кредиту за договором, процентів та платежів за договором, позичальник сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом включно, процентами та платежами за договором у повному обсязі та підлягає сплаті. Відповідно до п. 2.8.1. забезпеченням зобов'язань позичальника за кредитним договором є іпотека майна, а саме, двокімнатна квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 15.04.2011 року (а.с. 35). Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як роз'яснено судам в п.32 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 24.09.2013 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування майнове право на 4/9 частини об'єкта нерухомості, квартиру [ADDRESS], за [PERSON] - на 3/9 частини об'єкта нерухомості, за [PERSON] - на 2/9 частини об'єкта нерухомості (а.с. 36-38). У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень квартира [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] - 4/9 частини, [PERSON] - 3/9 частини та [PERSON] - 2/9 частини. (а.с. 54) Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], як спадкоємці померлого [INFO] [PERSON], оскільки вони прийняли спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину та повинні задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. А саме, [PERSON] - 4/9 частини заборгованості, [PERSON] - 3/9 частини та [PERSON] - 2/9 частини. Згідно звіту про незалежну оцінку квартири [ADDRESS] ТОВ «Е.R.S.T.E.» ліквідаційна вартість об'єкта оцінки станом на 06.05.2014 року складає - 326 910 грн. Станом на 12.03.2014 року заборгованість за кредитним договором № 5307С17 від 09.11.2007 року складається з: - основного боргу за кредитом - 26 008,68 доларів США (з них 20 533 дол. США - строкова основна заборгованість, 5 478,68 дол. США - прострочена заборгованість); - процентів за користування кредитом - 7 964,76 дол. США (з них 252 86 дол. США - строкові проценти, 7 711,90 дол. США - прострочена заборгованість); - пені за прострочену заборгованість за основним боргом - 8 664,10 грн.; - пені за прострочені проценти - 12 231,14 грн. При визначені розміру заборгованості, яка повинна бути погашена спадкоємцями, у зв'язку з тим, що за життя [PERSON] виконував свої зобов'язання за кредитним договором № 5307С17 від 09.11.2007 року в повному обсязі та на момент його смерті була відсутня заборгованість за поточними платежами, а також були відсутні підстави для нарахування неустойки, у відповідності до ст. 1282 ЦК України та з урахуванням роз'яснень наданих в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд приходить до висновку, що з [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню заборгованість основного боргу за кредитом у сумі 26008,68 доларів США, що станом на 16.06.2014 року за офіційним курсом НБУ складає 305552,42 грн. Оскільки, згідно оцінки квартири [ADDRESS] її вартість складає 326 910 грн., отже заборгованість не перевищує вартість спадкового майна. За таких обставин, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позову та стягнення на користь позивача з [PERSON] - 4/9 частини заборгованості в сумі 305552,42 грн., що складає 135 801,08 грн. (305.552,42 грн./9*4), [PERSON] - 3/9 частини - 101850,81 грн. (305.552,42 грн./9*3) та [PERSON] - 2/9 частини - 67900, 53 грн. (305.552,42 грн./9*2). Що стосується стягнення вартості оцінки у сумі 400 грн., суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав, щодо стягнення цих грошових коштів з відповідачок, оскільки ці кошти не являються судовими витратами, так як експертиза судом не призначалася. За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється між відповідачами у дольовому порядку пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial