Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

АТ «Одесаобленерго», правонаступником якого є АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІЙ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 8 789,90 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що за адресою: [ADDRESS] , для обліку спожитої електричної енергії відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до договору дарування серії НАТ 424947 від 01.04.2016 року Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за зазначеною адресою, передано у власність [PERSON] . З даних особового рахунку № [NUMBER] за період з 01.10.2017 року по 01.05.2020 року у відповідачки виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7\~387, 86. У зв`язку з викладеним, просить стягнути на користь акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7 387, 86 грн., 3% річних у розмірі 478, 11 грн., інфляційні втрати у розмірі 923,93 грн., а всього 8 789,90 грн. Позивач до судового засідання не з`явився, а від його представника надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, та згоду на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідачки. (а.с. 123-124). Відповідачка до судового засідання неодноразово не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзив на позов не подала. (а.с. 98, 113). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка повідомлялась належним чином про час та місце слухання справи, не з`явилася до судового засідання без поважних причин, відзив не подала, а тому враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.10.2006 року [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією №4044. На підставі вказаного договору, АТ «ДТЕК Одеські електромережі» постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-8). Відповідно до договору дарування серії НАТ 424947 від 01.04.2016 року Ѕ частина житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , передано у власність [PERSON] (а.с. 9-10). Право власності [PERSON] на Ѕ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] підтверджується також Інформаційною довідкою №56966028 від 08.04.2016 року (а.с. 11). На відповідачку відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 7\~387, 86 грн. (а.с. 12). Як встановлено у судовому засіданні, постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Відповідно до п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. При цьому згідно п. 4 зазначеної постанови договір розміщується на сайті оператора системи передачі (далі - ОСР), у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії. При цьому у разі відсутності між енергопостачальником і споживачем договору, однак при виконанні сторонами істотних умов цього договору (зокрема, поставка електричної енергії і її оплата), в силу ст. ст. 638, 639 ЦК України договір між сторонами є укладеним. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Таким чином, відповідачка в розумінні вищезазначених законодавчих актів є споживачем електричної енергії, тому зобов`язана дотримуватися вимог укладеного договору постачання електроенергії. Відповідно до пункту 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору, дотримуватись правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів, забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію та зобов`язана здійснювати оплату за спожиту електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. З положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку індексу інфляції та 3% річних за період з 21.12.2017 року до 01.05.2020 року відповідачці внаслідок неналежної сплати комунальних послуг за електричну енергію нараховано інфляційні втрати у розмірі 923,93 грн. та 3% річних у розмірі 478,11 грн. (а.с. 13). Враховуючи те, що відповідачка не виконує свої зобов`язання по сплаті електричної енергії, а тому суд вважає необхідним стягнути з неї заборгованість за електричною енергією, інфляційними втратами та трьома відсотками річних. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved