Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

В березні 2014 року заявник звернувся до суду з заявою, про визнання спадщини відумерлою, в обґрунтування якої вказав, що однокімнатна квартира [ADDRESS] належала [PERSON], на праві приватної власності на підставі договору від 29.11.1994 року. [INFO] [PERSON] померла. Згідно заповіту від 11.06.1999 року вона заповіла квартиру [PERSON]. Як вбачається з особистого рахунку [NUMBER], складеним ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя, на даний час у квартирі ніхто не зареєстрований, відповідно до акту від 28.02.2014 року квартира закрита та опечатана. У зв'язку з викладеним позивач був вимушений звернутись до суду та просить визнати спадщину у вигляді вказаної квартири, що відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] відумерлою, визнати право власності на зазначену квартиру за територіальною громадою м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради. Представник заявника Катан І.М. у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила заявлені вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню. Згідно зі ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальний громаді за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №896, якій на підставі договору від 29.11.1994 року належала квартира [ADDRESS]. Як вбачається з заповіту від 11.06.1999 року [PERSON] заповідала належну їй квартиру квартира [ADDRESS] [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть №1593, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. З особистого рахунку [NUMBER], складеного ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя 27.02.2014 року, вбачається, що на даний час у квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований, відповідно до акту складеного у составі комісії від 28.02.2014 року квартира закрита та опечатана. Відповідно до довідки з адресно-довідкового бюро, [PERSON] по м.Маріуполю не значиться. Згідно даним Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори, в справах держнотконтори та приватних нотаріусів м.Маріуполя відсутня спадкова справа до майна померлої [PERSON], згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №37218431 від 23.04.2014 року. Також згідно даним Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори, в справах держнотконтори та приватних нотаріусів м.Маріуполя відсутня спадкова справа до майна померлого [PERSON], згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №37527302 від 02.06.2014 року. Суд, дослідивши докази в їхній сукупності, приходить до висновку, що заява Маріупольської міської ради про визнання спадщини відумерлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved