Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк») в особі представника за довіреністю Савіхіної А.М. подало до суду вказаний позов посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.12.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7086 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . 11.05.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Самбірської державної нотаріальної контори та отримано відповідь про те, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулось відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Із врахуванням наведеного та поданих документів, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6294 (шість тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 60 коп. та судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп. Позивач, представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, підтверджує про підтримання АТ КБ «Приватбанк» позовних вимог в повному обсязі. Також зазначає про те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.12.2016 року, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7086 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ( а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] відомо, що [PERSON] померла [INFO] . ( а.с.35). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 24.12.2016 року по 24.06.2017 року. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: Львівська область, Самбірський район, с. Чуква. ( а.с. 31-34). Із відповіді Самбірської державної контори від 13.06.2017 року на претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», відомо, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». ( а.с. 39-40). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулось відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Із листа-претензії, скерованого АТ КБ «Приватбанк» 06.02.2019 року до [PERSON] відомо, що банком повідомлено відповідача про обставини справи по кредиту матері [PERSON] та запропоновано в добровільному порядку сплатити заборгованість за вищевказаним договором. ( а.с. 41, 42-45). Станом на дату смерті [PERSON] , її заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 08.12.2016 року становить - 6294 грн. 60 коп. ( а.с. 5). Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення із відповідача боргу спадкодавця в розмірі, який передбачений у поданому ним розрахунку виходячи із законодавчих норм. У відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі (а.с. 1).

Outcome: approved