Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 14.11.2016 року в сумі 53450,39 грн., яка складається з: 18402,95 грн. заборгованості за кредитом; 11797,16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 21347,19 грн. заборгованості за пенею та комісією; 1903,09 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди та судові витрати у розмірі 1921 грн., мотивуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 14.11.2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 19790,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач дав згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав і станом на 18.09.2019 року має заборгованість в сумі 53450,39 грн., яка складається з 18402,95 грн. заборгованості за кредитом; 11797,16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 21347,19 грн. заборгованості за пенею та комісією; 1903,09 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В судове засідання представник позивача не з`явився, до позову додав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 14.11.2016 року він підписав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. Банком йому було нараховано борг (тіло кредиту, відсотки, пеню, штраф) в сумі 20940,35 грн. В момент підписання Угоди сплатив 1150 грн. Залишок 19790,35 грн. банк переніс в Угоду, як новий строковий кредит. В анкеті-заяві не зазначалося про відсотки, пеню, штраф і він не брав на себе обов`язок щодо їх сплати. Вважає, що суму пені, відсотків, штрафу «ПриватБанк» безпідставно переніс до Генеральної угоди як тіло кредиту. Крім того, вважає, що стягнення з нього комісії та пені в розмірі 21343,19 грн. є безпідставними, а тіло кредиту 19790,35 грн. має бути зменшеним на суму відсотків, пені, штрафу, нарахованих за Договором 1 (укладеним на підставі підписання Анкети-заяви 04.05.2011 року). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14 листопада 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] , з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитними договором від 04.05.2012 року, було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої сторонами погоджено зменшити заборгованість за кредитним договором від 04.05.2012 року, а саме: за відсотками, комісією, штрафом, та визначено, що заборгованість за цим договором становить 20940,35 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, позичальник зобов`язується в день підписання Генеральної угоди мати залишок на відкритому в банку рахунку в розмірі 1150 грн. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 14.11.2016 року банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 19790,35 грн. на строк 36 місяців, з 14.11.2016 року по 30.11.2019 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 19790,35 грн., в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, виплаті відсотків в розмірі 2,0% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в заяві, Умовах та правилах терміни. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 776,40 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотках, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.11.2019 року. З п. 2.2 Генеральної угоди слідує, що строком повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується простроченою. Позичальник виплачує банку штраф в розмірі 1903,09 грн. Згідно п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання виконав частково і станом на 18.09.2019 року має заборгованість в сумі 53450,39 грн., яка складається з 18402,95 грн. заборгованості за кредитом; 11797,16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 21347,19 грн. заборгованості за пенею та комісією; 1903,09 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. З п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг слідує, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що основне зобов`язання за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 14.11.2016 року, позичальником належним чином не виконано і відповідач несе відповідальність за його невиконання. Відповідно до п.3 ч.1 статті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). У статті 549\~ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт від 14 листопада 2016 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] , а саме у пункті 2.8 передбачено застосування пені. Крім того, встановлено, що позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1903,09 грн. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф, встановлений пунктом 2.2 кредитного договору, і пеня, передбачена пунктом 2,8 вказаного договору, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зі змісту генеральної угоди від 14.11.2016 року вбачається, що вона укладена з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 04 травня 2012 рок. З цієї метою сторони погодили розмір заборгованості, визначили розмір процентів за користування кредитом, строк виконання зобов`язання та відповідальність за порушення зобов`язання (зокрема сплату пені і штрафів). Вказане свідчить, що [PERSON] , уклавши цю генеральну угоду, підтвердив наявність заборгованості за кредитним договором від 04.05.2012 року, та з метою зменшення її розміру підписав цю угоду з ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, генеральна угода була підписана сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договорів, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, відповідач на момент укладення цього договору не заявляв додаткових вимог щодо його умов та у подальшому виконував умови цієї угоди, банк надав позичальнику документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, процентної ставки та деталізованого графіку погашення боргу, оскільки умовами генеральної угоди було передбачено погашення наявності заборгованості, шляхом внесення позичальником щомісячних платежів у розмірі 776,40 грн у період з 14 листопада 2016 року до 31 листопада 2019 року, які вносилися відповідачем 24.12.2016 року, 25.01, 26.02.2017 року у сумі по 800 грн. [PERSON] при укладенні кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами та не погодитися чи відмовитися від укладення договору. Окрім того, у разі незгоди з умовами кредитного договору позичальник міг скористатися своїм правом, визначеним частиною шостою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте він таких дій не вчинив. Натомість підписав договір та вносив кошти на погашення боргу, тобто договір сторонами виконувався. Встановлені судом обставини справи не дають підстав вважати, що дії ПАТ КБ «ПрвиатБанк» при укладанні кредитного договору суперечили волевиявленню [PERSON] . Таким чином, не можуть бути задоволенні заявлені банком вимоги щодо одночасного стягнення пені та штрафу з відповідача, оскільки такі є незаконними та необґрунтованими. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. На підставі ст. ст. 11, 212, 509, 525, 526, 1054 ЦК України та

Outcome: partial