Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Харківобленерго» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕн за період з 11.06.2018 року по 11.12.2018 року в розмірі 6358,50 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначає, що 10.02.2010 року між АК «Харківобленерго» та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією. Відповідно до договору, АК «Харківобленерго» взяло на себе обов`язок постачати електроенергію відповідачу за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу відповідно до п. 11 Договору про користування електричною енергією [PERSON] взяв на себе зобов`язання оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. 11.12.2018 року при перевірці електроустановки в квартирі [ADDRESS] , в якій проживає вищевказаний абонент, представниками АТ «Харківобленерго», електромонтерами Східного РВ встановлений факт: порушення ПРРЕЕ, а саме: розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж, споживання електричної енергії поза приладом обліку. Представниками АТ «Харківобленерго» на підставі виявленого порушення був складений акт № 221329 від 11.12.2018 року. Акт був підписаний трьома представниками АТ «Харківобленерго», а також [PERSON] та останньому було запропоновано внести свої зауваження до складеного акту, але він відмовився. Відповідач викликався на засідання комісії з розгляду складеного акту про порушення на 18.12.2018 року, але не з`явився. Відповідачу зроблено донарахування за спожиту енергію за 183 доби на суму 6358 грн. 50 коп. Таким чином відповідачем на сьогоднішній день не проведено сплату за вищевказаним актом, в зв`язку з чим до суду було подано даний позов. 27 березня 2019 року судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Саприкіна А.Г, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15,16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суди, відповідно до ч. 1ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, передбачено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 04 травня 2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Згідно п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. 10 лютого 2010 року між позивачем АК «Харківобленерго» (правонаступником якої є АТ «Харківобленерго»)та відповідачем [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією № 4246171. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе обов`язок постачати електроенергію відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 28 зазначеного Договору цей Договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. При цьому, відповідно до умов п. 20 договору, споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; Пунктом пункту 8.2.4 Правил передбачено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. Згідно п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Пунктом 8.2.6 Правил встановлено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. 11 грудня 2018 року працівниками АК «Харківобленерго» за адресою: [ADDRESS] , було проведено перевірку електроустановки та виявлено факт порушення ПРРЕЕ, а саме: розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж, споживання електричної енергії поза приладом обліку, про що складено Акт про порушення № 221329 від 11.12.2018 року. Відповідно до протоколу засідання комісії Східного районного відділення АТ «Харківобленерго» з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ від 24.01.2019 № 2, комісією визначено об`єм не облікованої електричної енергії, який складає 4348 кВтч., а також вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, а саме: відкрита проводка до приладку обліку, яка згідно з розрахунком від 22.03.2019 складає 6358,50 грн. Так, з наданого позивачем розрахунку обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, зробленого за актом № 221329 від 11.12.2018, вбачається, що вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, становить 6358,50 грн. Враховуючи наведене суд вважає, що наданий суду акт про порушення є відповідним доказом порушення споживачем Правил та дає підстави для нарахування та стягнення збитків, заподіяних без обліковим використанням електричної енергії. Суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов висновку про його відповідність вимогам, передбаченим Методикою нарахування розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення [PERSON] правил користування електроенергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року № 562. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У пункті 20 договору № 4246171 від 10.02.2010, сторони дійшли згоди, що споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж та споживання електричної енергії без приладів обліку. Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є у тому числі крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 1.1.2 Правил, самовільне підключення - підключення та/або споживання електричної енергії без укладення договорів, передбачених цими Правилами, або підключення після відключення, несанкціоноване (непогоджене) оператором системи. Пунктом 5.5.5 передбачений обов`язок споживача дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт без облікового користування електроенергією з боку споживача [PERSON] .. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позов АТ «Харківобленерго» задовольнити та стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, в розмірі 6358,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921 грн 00 коп.

Outcome: approved