Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

в березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обґрунтування заяви [PERSON] вказувала, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки площею 0,6483 га та 5,0768 га, які розташовані за адресою: Ставківська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, за межами населеного пункту, та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину після нього прийняла його та заявниці мати [PERSON] , відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, проте за життя належним чином її не оформила, померла [INFO] . Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки з 2012 року вона постійно проживала з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Проте, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав було встановлено, що відсутні належні документи, що підтверджують родинні зв`язки між заявницею, спадкодавцями. Разом з тим, у передбачений законом спосіб заявницею не доведений факт її проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на те, що заявниця не може іншим чином довести вказані факти, проте вони мають для неї юридичне значення, оскільки впливають на вирішення питання щодо оформлення спадщини, остання просила заяву про встановлення фактів задовольнити. В судове засідання заявниця, її представник адвокат Чередніченко І.Б. не з`явилися. Остання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву [PERSON] просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Заслухавши показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли: земельна ділянка площею 0,6483 га та земельна ділянка площею 5,0768 га, які розташовані за адресою: Ставківська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, за межами населеного пункту, та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 22,23). Останній постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року по день смерті. Разом з ним проживала та була зареєстрована його мати [PERSON] , що вбачається з довідки за № 847/02-23, виданої 29.09.2020 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області (а.с.18). За повідомленням Другої Вознесенської державної нотаріальної контори № 139/01-09 від 02.04.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, заповіт останнім за життя складено не було (а.с. 36,37,38). [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. було заведено спадкову справу, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо земельної ділянки площею 6,6199 га, яка розташована в межах Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 01.03.2001 року (серія І-МК № 002459 (заповіт складений тільки щодо вказаної земельної ділянки) (а.с. 39, 40, 46-65). Згідно довідки за № 874/02-23, виданої 07.10.2020 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, на час смерті [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] , проживала без реєстрації [PERSON] (а.с.19). Проте, під час оформлення заявниці в спадкових правах було встановлено відсутність належних доказів, що підтверджують наявність родинних відносин між нею, спадкодавцями ( [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] ), а також проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 20). Водночас, факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 8,13,14,15,16,18,19,76-77,85,100), в тому числі наявністю у заявника особистих документів спадкодавців, показань свідків [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України не є вичерпним. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом. Зокрема, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.1 ст. 29, ст. 379 ЦК України місцем проживання є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо є обставини, встановлені ч.3 ст. 1268 ЦК України. Факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до наявних у справі письмових доказів, зокрема, щодо її фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , працевлаштування за місцем проживання ( а.с. 19, 92-94,95,96,97,99), показань свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили обставини викладені в вищевказаних письмових доказах. За такого, враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення вищевказаних фактів та від них залежить реалізація спадкових прав заявниці, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved