Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , про захист порушеного права кредитора, шляхом дострокового стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг у сфері від 28 04.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 75 319.05 грн. строком до 28.04.2020 р. та зобов`язувався повернути такий з відсотками у розмірі 38,3 % річних. 23 травня 2018 року між сторонами була укладена додаткова угода, згідно із якої, відповідач має погасити борг до 28 жовтня 2021 року. Станом на 11.10.2018 року заборгованість за вищевказаним договором складає 63 453 грн., 96 коп., що у свою чергу складається з : Заборгованість за кредитом у розмірі 57 795 грн. 09 коп., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2 869, 97 грн. Заборгованість у відсотках у розмірі - 5 658.87 грн. у тому числі про строчка заборгованості за відсотками складає 4 870.48 грн. На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] отримав кредит від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 75 319.05 грн. строком до 28.04.2020 р. та зобов`язувався повернути такий з відсотками у розмірі 38,3 % річних на підстав договору про надання банківських послуг у сфері від 28 04.2014, який зобов`язувався виплатити з відсотками у розмірі 38,3 % річних до 28.04.2020 року. 23 травня 2018 року між сторонами була укладена додаткова угода, згідно із якої, відповідач має погасити борг до 28 жовтня 2021 року. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного вид; договорів не вимагалася. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) одні «сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозиція Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає ті погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушенні умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що всупереч вимогам п.3.1. Кредитного договору відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснив щомісячного погашення кредитної заборгованості згідно графіку. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується наявнми в матеріалах справи доказами. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 1762 грн. 00 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved