Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 червня 2014 року між банком та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 300 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стооку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між позивачем і банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, банк має право висунути вимоги про виконання зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту Овердрафту). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь - якого рахунку в Банку, в тому числі, і з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 30 квітня 2017 року має перед Банком заборгованість, яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом - 2 296, 23 грн.; -заборгованість за відсотками - 17 981, 19 грн.; -заборгованість за пенею та комісією - 3 000, 00 грн.; -штраф (фіксована частина) у розмірі 500, 00 грн., -штраф (процентна складова) у розмірі 1 163,87 грн. А всього - 24 941, 29 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. З урахуванням вищевикладених обставин, просять суд стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 21 червня 2014 року в розмірі 24 941 грн. 29 коп., а також судові витрати у розмірі 1 600 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.2). Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв та будь-яких заяв та клопотань, окрім проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с.93), від нього на адресу суду не надходило. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року (а.с.162-163) судове засідання по даній справі було призначено в режимі відеоконференції, яка відповідачем була проігнорована. Тобто, з урахуванням вищевикладених обставин, відповідач [PERSON] своїм правом на подання будь-яких клопотань та заперечень не скористався. Конверти, які були направлені за адресою останнього відомого його місця проживання, повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.167). Крім цього, в матеріалах справи містяться поштові повідомлення, які були отримані [PERSON] , які, в свою чергу, дають підстави вважати, що відповідач знав про розгляд справи, однак, з невідомих суду причин не цікавився розглядом справи (а.с.143). Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст.131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, 13 червня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.1-3). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року по даній справі було відкрито провадження (а.с.41). Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість в розмірі 29 941 грн. 29 коп. (а.с.43). 02 жовтня 2018 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення (а.с.55-58), яка 16 листопада 2018 року Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області була задоволена, заочне рішення скасоване та справу призначено до загального судового розгляду (а.с.104-105). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з звільненням з посади судді Тихомирова І.В., головуючим по даній справі було визначено Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.154). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року дана справа була прийнята суддею до провадження (а.с.155). З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 300 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-29). Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між позивачем і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.4). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку відповідач повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту Овердрафту). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії (а.с.5). Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь - якого рахунку в Банку, в тому числі, з Картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, банком зобов`язання по договору були виконані у повному обсязі, відповідач свої зобов`язання за договором, передбачені п.2.1.1.3.1., а саме - погашення кредиту та процентів - не виконав, у зв`язку з чим відповідач станом на 30 квітня 2017 року має заборгованість в розмірі 24 941 грн. 29 коп. (яка складається з: заборгованість за кредитом - 2 296, 23 грн.; заборгованість за відсотками - 17 981, 19 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3 000,00 грн.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 1 163,87 грн. (а.с.3). За таких обставин, оскільки відповідач належним чином умови договору не виконав та в добровільному порядку заборгованість за договором не сплачує, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 29 941 грн. 29 коп. Також, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.35).

Outcome: approved