Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

АТ комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року [PERSON] звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг по кредитному договору б/н від 17.05.2018 року в сумі 46 262,06 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] 17.05.2018 року отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, відповідач надав свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміна встановлюється за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до договору, відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, пені та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у встановлений договором строк обов`язкові платежі не вносив і станом на 16.04.2020 року його борг по кредитному договору б/н від 15.05.2018 року становить 46 262,06 грн., з них: 30 537,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 955,08 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2 090,61 - заборгованість за нарахованими відсотками за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи:500,00 грн. - фіксована частина та 2 179,27 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому рекомендованого відправлення з датою вручення 18.06.2020 року. За таких обставин суд 30.06.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 даного Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 цього ж Кодексу передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується підписаною [PERSON] від 17.05.2018 року (а.с. 15). Як вбачається з паспорта споживчого кредиту (а.с. 16-17), відповідач отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, що підтверджується його підписом. В даному документі сторонами погоджено відсоткову ставку по кредиту, порядок його повернення та відповідальність у випадку прострочення обов`язкових платежів (розділи 4-6). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки долученої до матеріалів справи (а.с. 13), з 29.10.2018 року по 15.12.2018 року відбувалась зміна наданого відповідачу кредитного ліміту з 2 000,00 грн. до 16 000,00 грн. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором б/н 17.05.1018 року (а.с. 6-9) вбачається, що станом на 16.04.2020 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 46 262,06 грн., з них: 30 537,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 955,08 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2 090,61 - заборгованість за нарахованими відсотками за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та штрафи в сумі 2 679,15 грн. Ці ж розрахунки підтверджують, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 17.05.2018 року, сплати на погашення заборгованості за кредитом здійснював нерегулярно та не в повному обсязі, останній платіж вніс 15.03.2020 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернув. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 46 262,06 грн. за кредитним договором б/н 17.05.1018 року, з яких: 30 537,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 955,08 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2 090,61 - заборгованість за нарахованими відсотками за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина та 2 179,27 грн. - процентна складова. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 207,526,549,625,626,628,633,634,638,1048-1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved