Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

В березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про виключення відомостей, як батька дитини з актового запису про її народження, вказавши, що починаючи з січня 2005 роки сторони почали зустрічатися та між ними виникли близькі стосунки. 27 березня 2006 року відповідач народила сина [PERSON] та повідомила позивача, що він є батьком дитини. Після народження сина, щоб не створювати проблеми з матірю та вітчимом попросила його не говорити про це її рідним. Позивач вважав себе батьком дитини приймав участь коли забирали дитину з пологового будинку, купляв відповідачу та дитині різні речі, але спільно вони не проживали. В листопаді 2007 року [PERSON] придбав житловий будинок та вони разом з відповідачем та сином [PERSON] почали проживати разом. 28 жовтня 2008 року відповідач народила сина [PERSON]. 30 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області сторони зареєстрували шлюб. Починаючи з липня 2017 року він з дружиною та дітьми разом не проживає. 25 січня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Крім цього [PERSON] звернулася з позовом про стягнення аліментів утримання дітей, до початку розгляду справи вона змінила свої позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти тільки на їхнього сина [PERSON]. При цьому [PERSON] пояснила, що син [PERSON], [INFO] не його сином та він не є його біологічним батьком, з цього часу він дізнався, що дитина не його. Позивач просить суд виключити відомості про нього - [PERSON], як батька, з актового запису №07 від 03 травня 2006 р. про народження [PERSON], [INFO], вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю та просив суд задовольнити його. Відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання [PERSON] вимог позивача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Судом встановлено, що з січня 2005 роки сторони почали зустрічатися та між ними виникли близькі стосунки. 27 березня 2006 року відповідач народила сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ОЛ №134376, актовий запис № 7 від 03.05.2006 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області повторно. Після народження сина, позивач вважав себе батьком дитини приймав участь коли забирали дитину з пологового будинку, купляв відповідачу та дитині різні речі, але спільно вони не проживали. В листопаді 2007 року [PERSON] придбав житловий будинок та вони разом з відповідачем та сином [PERSON] почали проживати разом однією сімєю. 28 жовтня 2008 року відповідач народила сина [PERSON]. Судом встановлено, що 30 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 34, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. 25 січня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Новомиргородського районного суду від 25.01.2018 року. Крім цього [PERSON] звернулася з позовом про стягнення аліментів утримання дітей, до початку розгляду справи вона змінила свої позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти тільки на їхнього сина [PERSON]. При цьому [PERSON] пояснила, що син [PERSON], [INFO] не його сином та він не є його біологічним батьком, з цього часу він дізнався, що дитина не його. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] не є сином позивача, що не оспорювалося відповідачем, а навпаки було ним підтверджено. Враховуючи викладене, зокрема те, що між позивачем та сином відповідача [PERSON], [INFO], відсутнє кровне споріднення та на момент реєстрації народження останнього позивач не знав, що не є батьком дитини, що підтверджено письмовими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до\~ч.1 ст.142 ЦПК України\~суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого ним під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції ПАТ «Ощадбанк» № 1 від 15.03.2018 р., що становить 352 грн. 40 коп. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Проте, суд враховує прохання позивача не стягувати на його користь з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved