Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В березні 2016 року позивачка звернулось до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину з частики від заробітку (доходу) на розмір у твердій грошовій сумі. В направленому на адресу суду позові позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу з відповідачем 23 липня 2011 року на її утриманні перебуває спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] до його повноліття, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2009 року. Відповідача зазначаючи, що їхня спільна з відповідачем дитину часто хворіє, знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Д5:МАРС: діагональна тробекула в лівому шлуночку, вторинна кардіоміопатія», потребує додаткових коштів на лікування та навчання, а відповідач кошти надсилає несвоєчасно і в недостатньому обсязі, крім того вказує на те, що у відповідача змінився його матеріальний стан, що підтверджується тим, що він проходить службу в Державній прикордонній службі України, та нещодавно придбав автомобіль, а тому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на дитину з 1/4 частини всіх видів заробітку на розмір у твердій грошовій сумі в 1000 гривень. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких прохав суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, погоджувався на стягнення з нього аліментів в розмірі 800 гривень щомісячно. (а.с. 59-65). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2005 року по 23 липня 2011 року, який був розірваний відповідно до рішення суду (а.с. 2). Позивачка та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2009 року і до його повноліття (а.с. 20, 21). Виконавчий лист за даним рішенням суду відповідно до постанови державного виконавця від 27.12.2010 року повернуто позивачці у зв`язку з подачею нею заяви про припинення стягнення аліментів з боржника, даний факт підтверджується і самою позивачкою в судовому засіданні (а.с. 35). На даний час відповідач проходить службу в Північному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, військова частина [NUMBER] , має регулярний дохід (а.с. 32, 44). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачка при зверненні до суду зазначає, що матеріальний стан відповідача змінився, що підтверджується придбанням нам власного автомобіля та перебуванні на роботі (прикордонна служба) на якій йому платять пристойну заробітну плату, між тим, суд, не може прийняти дані доводи до уваги з огляду на те, що рішенням Великобагачанського районного суд Полтавської області від 11 серпня 2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), що дає можливість позивачці у разі зміни отримуваного відповідачем доходу отримувати аліменти у відповідному, збільшеному розмірі, саме ж придбання автомобіля не вказує на збільшення заробітку (доходу) відповідача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі може визначити, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. У позовній заяві, які і у поясненнях позивача, позивач не навів підстав (нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, інше), які дають змогу суд визначити аліменти в твердій грошовій сумі, а тому визначення розміру аліментів в частці до заробітку при наявності постійного регулярного доходу платника аліментів не порушує права та інтереси дитини. Щодо зазначення позивачем того, що у зв`язку з захворюванням дитини та її навчанням [PERSON] витрачає значні грошові кошти на утримання дитину, то суд зазначає, що разі додаткових витрат, які здійснює один із батьків на утримання дитину, він може звернутися до іншого з позовом відповідно до ст. 185 СК України про стягнення додаткових витрат на дитину, але така вимога позивачем не заявлялася і не була предметом даного судового розгляду. Суд також зазначає, що на час розгляду справи рішення суду від 11 серпня 2009 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки не змінене і не скасоване. А тому звернення виконавчого листа на виконання, є правом стягувача, яке він реалізує на власний розсуд. Зважаючи на вище викладене, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed