Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] отримала кредитні послуги, підписавши Заяву №б/н від 09 березня 2010 року. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2021 року прізвище відповідача [PERSON] змінено на « [PERSON] ». 09 березня 2010 року відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування в цій же довідці зазначені умови кредитування. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Банк надав відповідачу кредит, але в процесі користування кредитними рахунками Відповідач не виконує умови договору, зокрема несвоєчасно надає банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 02 листопада 2020 року має заборгованість - 45270,78 грн., яка складається з наступного: - 33205,84 грн. - заборгованість за кредитом; - 12064,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09 березня 2010 року, яка станом на 02 листопада 2020 року складає 45270,78 грн., також судові витрати по справі у сумі 2102,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.3 ст.66 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю секретаря судового засідання, за дорученням судді його обов`язки здійснює помічник судді. Відповідач [PERSON] надала до суду Відзив на Позовну заяву, в якій вказала, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» вона не визнає в повному обсязі. «Позивачем надано до суду копію підписаної мною Анкети - заяви та Довідки про загальні умови кредитування. Будь - яких інших договорів та умов кредитування я не підписувала. Згідно вказаної довідки я отримала банківську карту, на яку встановлено кредитний ліміт зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3% річних на місяць. Крім того, цією довідкою передбачені штраф та пеня, однак, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять ( провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Оскільки м. Слов`янськ та Слов`янський район відносяться до населених пунктів, в яких проводилася АТО штраф, пеня та комісія не підлягають стягненню. Я не заперечую користування банківськими картками «Приватбанку» та отримання кредитних коштів, однак, з урахуванням, на мою думку, завідомо неправильного розрахунку моєї заборгованості на моє замовлення бухгалтерським підприємством виконано розрахунок заборгованості та відсотків за вказаною в довідці ставкою, згідно якої я, навпаки, переплатила банку 15525,49 грн., оскільки кожного місяця з моєї зарплатної картки перераховувалися кошти на кредитну картку, як правило у значно більшому розмірі ніж я отримувала кредитні кошти. Вказаний розрахунок виконано на підставі наданої Приватбанком виписки про детальний рух коштів. Крім того, я додаю до розрахунку вказану виписку, де я зеленим маркером виділила платіжні операції з поповнення мого банківського рахунку, а червоним маркером зняття мною коштів з картки з помісячною розбивкою, що може бути перевірено за допомогою простих арифметичних операцій і не потребує спеціальних знань». Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 19) і отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, дана обставина визнана відповідачем [PERSON] , про що вона зазначила в своєму відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала та у зв`язку з чим відповідач станом на 02 листопада 2020 року має заборгованість - 45270,78 грн., яка складається з наступного: - 33205,84 грн. - заборгованість за кредитом; - 12064,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до чинного цивільного законодавства кредитний договір набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов /ч.1 ст. 638 ЦК України/ та істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна /розмір процентів/. Відповідно до дійсного змісту норм цивільного права, кредитний договір обов`язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК). За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Однак з такими посиланнями позивача суд не може погодитись з наступних підстав. Велика Палата Верховного Суду (Постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у Постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 09 березня 2010 року, підписаній сторонами, відсутні умови про підвищення відсоткової ставки з 3% на місяць на прострочену заборгованість (36% річних) на 86,4% для картки «Універсальна» та 84,0 % для картки «Універсальна голд» (а.с. 19 ). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09 березня 2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили відповідальність по кредитному договору у вигляді підвищення відсоткової ставки з 3% до 3,5% на місяць. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в Постанові від 03 липня 2019 року, які є обов`язковими для виконання, оскільки відповідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що не заперечується відповідачем по справі, [PERSON] , яка до зміни прізвища іменувалася - [PERSON] , відповідно до укладеного Договору № б/н 09 березня 2010 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При підписанні Заяви 09 березня 2010 року на отримання кредитних коштів, [PERSON] підписала Заяву, що вона отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць, з розрахунку 30 днів, на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 19). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] обізнана про розмір процентної ставки, який первинно встановлено в договорі станом на 09 березня 2010 року та складає 3 % на місяць. Тобто, умовами Кредитного договору № б/н від 09 березня 2010 року первинно встановлено розмір процентної ставки 3% на місяць з розрахунку 30 днів на місяць та не встановлено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Крім того, умови договору не містять порядку розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволив точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору (а.с. 19). Як вбачається з розрахунку заборгованості банк підвищував декілька разів відсоткову ставку за кредитом, за відсутністю визначеного в кредитному договорі порядку розрахунку змінюваної процентної ставки, чим порушив вимоги ст. 1056-1 ЦК України. Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 3 % щомісяця, що складає 36% річних, а не 3,5 % щомісяця, що складає 42% річних. Однак, як вбачається з розрахунку банк в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку до 3,5% на місяць, а в разі наявності простроченої заборгованості - із застосуванням коефіцієнту 2, тобто 7% на місяць (а.с. 7-15). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Строки та порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафта, який виник за такими картами, наведений в Пам`ятці клієнта (Довідці про умови кредитування), яка є невід`ємною частиною Договору та встановлюються цим пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Суд вважає, що Банк безпідставно вимагає повернення процентів за користування кредитом з розрахунку 3,5% на місяць, оскільки Банк збільшив відсоткову ставку з 3 % до 3,5 % на місяць без її згоди. Тому відповідач не може нести цивільну відповідальність за неповернення кредитних коштів. Таким чином, збільшення процентної ставки відбулося в односторонньому порядку банком без згоди позичальника. Тому такі дії АТ КБ «Приватбанк» є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у підвищеному розмірі. Отже, відповідач [PERSON] має сплатити банку заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 червня 2016 року по 02 листопада 2020 року, оскільки заборгованість за кредитом утворилася саме з 01 червня 2016 року, однак не з розрахунку 3,5 % на місяць, як зазначено у розрахунку заборгованості за цей період, оскільки збільшення процентної ставки в односторонньому порядку банком без згоди позичальника є незаконним, а з розрахунку 3% на місяць, як це передбачено кредитним договором. Таким чином, розрахунок заборгованості за кредитним договором складає: періодСальдо Заборгов. за кредитом, грн. Кіль кість днівНарахов. відсотки 3% на місяць сплаченоЗаборгованість за відсотками грн. всьоготіловідсотки 10.05.2016 по 16.06.2016 7503,8837277,64500222,36277,64- 17.06.2016 по 28.07.20167281,52 (7503,88 - 222,36) +426,72= 7708,2441316,04354,9238,88316,04- 29.07.2016 по 30.08.20167669,36 (7708,24-38,88)+426,72= 8096,0832259,07312,1953,12259,07- 01.09.2016 по 16.09.20168096,08+426,72=8522,8015127,8419,78 -19,78108,06 (127,84-19,78) 17.09.2016 по 26.09.20168522,80976,7150,00-50,00134,77 (108,06 + 26,71) 27.09.2016 по 29.09.20168522,80325,5722,68-22,68137,66 (134,77 + 2,89) 30.09.2016 по 13.10.20168949,52 (8522,80 +426,72)13116,34312,4858,48254,00- 14.10.2016 по 26.10.20168891,04 (8949,52-58,48)12106,6929,12 29,1277,57 27.10.2016 по 15.11.20169317,76 (8891,04 + 426,72)19177,04411,92157,31254,61- 16.11.2016 по 15.12.20169587,17 (9317,76-157,31+426,72)29278,03467,91189,88278,03- 16.12.2016 по 26.12.20169397,29 (9587,17 - 189,88)1093,97499,61405,6493,97- 27.12.2016 по 17.02.20179845,09 (9397,29-405,64+426,72+426,72)52511,94506,10-506,105,84 18.02.2017 по 28.02.20179845,091098,45560,70456,41104,29- 01.03.2017 по 30.03.20179815,40 (9845,09 - 456,41 +426,72)30294,46507,02212,56294,46- 01.04.2017 по 26.04.201710242,12 (9815,40 + 426,72)26266,30586,72320,42266,30- 27.04.2017 по 30.05.201710668,84 (10242,12 + 426,72)33352,0720-20332,07 01.06.2017 по 15.06.201711095,56 (10668,84 + 426,72)15166,43586,6888,16498,50- 16.06.2017 по 30.06.2017 11007,38 (11095,56 -88,16)14154,10655,12501,02154,10- 01.07.2017 по 09.08.201711359,80 (11007,38-501,02+426,72+426,72)39443,03456,3713,34443,03- 10.08.2017 по 15.08.201711346,46 (11359,80 - 13,34)556,73190,61133,8856,73- 16.08.2017 по 30.08.201711212,58 (11346,46 - 133,88)14156,97710,16553,19156,97- 01.09.2017 по 26.09.201711086,11 (11212,58 - 553,19+426,72)26288,24510,00221,76288,24- 27.09.2017 по 17.10.201711291,08 (11086,12 - 221,76 + 426,72)20225,82188,6737,18188,67- 18.10.2017 по 15.11.201711680,62 (11291,08 - 37,18 +426,72)28327,06740,14413,08327,06- 16.11.2017 по 26.11.201711267,54 (11680,62 - 413,08)10112,6895,00-95,0017,68 27.11.2017 по 15.12.201711694,26 (11267,54 +426,72)18210,50693,33465,15228,18- 16.12.2017 по 19.01.201811655,83 (11694,26 - 465,15 + 426,72)34396,30739,97343,67396,30- 20.01.2018 по 31.01.201811312,16 (11655,83 - 343,67)11124,4379,89-79,8944,54 01.02.2018 по 15.02.201811738,88 (11312,16 + 426,72)15176,08750,00529,38220,62- 16.02.2018 по 28.02.201811209,50 (11738,88 - 529,38)12134,51109,27-109,2725,24 01.03.2018 по 21.04.201812062,94 (11209,50 + 426,72 +426,72)51615,211200,00584,79615,21- 22.04.2018 по 25.04.201811478,15 (12062,94 -584,79)334,431700,001665,5734,43- 26.04.2018 по 31.05.201810239,30 (11478,15 -1665,57 +426,72)35358,381006,73648,35358,38- 01.06.2018 по 26.06.201810017,67 (10239,30 - 648,35 +426,72)26260,4520,00-20,00240,45 27.06.2018 по 13.07.201810444,39 (10017,67 + 426,72)16167,111037,65630,09407,45- 14.07.2018 по 27.07.20189814,30 (10444,39 - 630,09)13127,5927,05-27,05100,54 28.07.2018 по 31.07.20189814,30329,441100,78970,80129,98- 01.08.2018 по 27.08.20189270,22 (9814,30 - 970,80 +426,72)27250,3010,00-10,00240,30 28.08.2018 по 28.09.20189696,94 (9270,22 + 426,72)31300,61605,7064,79540,91- 29.09.2018 по 17.10.201810058,87 (9696,94 -64,79+426,72)18181,06750,00328,64421,36- 18.10.2018 по 31.10.20189730,23 (10058,87 -328,64)13126,49910,37783,88126,49- 01.11.2018 по 15.11.20189373,07 (9730,23 -783,88+426,72)15140,601230,041089,44140,60- 16.11.2018 по 14.12.20188710,35 (9373,07 - 1089,44 +426,72)28243,891271,881027,99243,89- 15.12.2018 по 28.12.20187682,36 (8710,35 - 1027,99)1399,8735,12-35,1264,75 29.12.2018 по 05.01.20197682,36753,7830,00-30,0088,53 (64,75-30,00+53,78) 06.01.2019 по 16.01.20198109,08 (7682,36 + 426,72)1081,091275,041105,42169,62- 17.01.2019 по 26.01.20197003,66 (8109,08 - 1105,42)963,0315,00-15,0048,03 27.01.2019 по 31.01.20197003,66428,011296,041220,0076,04- 01.02.2019 по 08.02.20196210,38 (7003,66 - 1220,00 +426,72)849,6831,86-31,8617,82 09.02.2019 по 11.02.20196210,38212,4230,00-30,000,24 (30,00 - 17,82 - 12,42) 12.02.2019 по 05.03.20196210,3821130,41724,50593,85130,65- 06.03.2019 по 06.03.20195616,53 (6210,38 -593,85)15,62642,91637,295,62- 07.03.2019 по 27.03.20195405,96 (5616,53 - 637,29 +426,72)20108,1210,00-10,0098,12 28.03.2019 по 29.03.20195405,9615,411457,891354,36103,53- 30.03.2019 по 27.04.20194478,32 (5405,96 - 1354,36 +426,72)28125,3912,12-12,12113,27 28.04.2019 по 07.05.20194905,06 (4478,32 + 426,74)944,1512,57-12,57144,85 (113,27 - 12,57 +44,15) 08.05.2019 по 26.05.20194905,061888,295,00-5,00228,14 (144,85-5,00+ 88,29) 27.05.2019 по 31.05.20194905,06419,621431,201183,44247,76- 01.06.2019 по 04.06.20193721,62 (4905,06 - 1183,44)414,89210,00195,1114,89- 05.06.2019 по 06.06.20193526,51 (3721,62 -195,11)13,5370,0066,473,53- 07.06.2019 по 14.06.2013460,04 (3526,51-66,47)724,221279,541255,3224,22- 15.06.20221 по 27.06.20192204,72 (3460,04-1255,32)1226,461394,971368,5126,46- 28.06.2019 по 10.07.2019836,21 (2204,72 - 1368,51)125,85198,00192,155,85- 11.07.2019 по 26.07.2019644,06 (836,21 - 192,15)159,665,00-9,664,66 27.07.2019 по 31.07.2019644,0642,581420,011412,777,24- переплата644,06-1412,77 = - 768,71 грн. - всього0 0 Таким чином, станом на 31 липня 2019 року відповідач сплатила повністю заборгованість з нарахованими 3% на місяць та навіть мала переплату за кредитним договором від 09 березня 2010 року у сумі 768,71 грн., однак банк продовжував нараховувати відсотки по кредиту за підвищеною відсотковою ставкою та автоматично списував грошові кошти у період з 01 серпня 2019 року по 01 липня 2020 року. Таким чином, заборгованість за кредитом станом на 02 листопада 2020 року складає, 0,00 грн., оскільки [PERSON] 31 липня 2019 року сплатила повністю зобов`язання за кредитом та навіть у значно більшому розмірі, а саме у період з 31 липня 2019 року по 01 липня 2020 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не має заборгованості за кредитом, оскільки вона переплатила за кредитом грошові кошти і станом на 02 листопада 2020 року заборгованість за кредитним договором від 09 березня 2010 року складає 0,00 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] сплатила заборгованість за кредитом 31 липня 2019 року у повному обсязі та станом на 02 листопада 2020 року не має заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому вимоги щодо відшкодування судових витрат також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed