Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Арбітражний керуючий, керуючий санацією Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (далі Полонське ПВКГ) Коляда В.І. звернувся до суду із заявою, в якій просив роз'яснити рішення Полонського районного суду від 29 липня 2016 року по цивільній справі № 681/553/16-ц за позовом [PERSON], а саме: Яке відношення має вказана в рішенні частина 3 статті 235 КЗпП України до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Полонського ПВКГ про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди? Згідно якого Закону урахована глибина душевних страждань, яку поніс позивач, їх тривалість, при встановленні розміру в сумі 2000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди? За яку конкретну вимогу майнового характеру відповідач повинен сплатити 551 грн. 20 коп. на користь держави судового збору та за яку конкретно вимогу немайнового характеру - 551 грн. 20 коп.? Чому позовні вимоги вказані в вступній частині рішення не відповідають позовним вимогам вказаних в позовній заяві? Чому в рішенні суду жодним словом нічого не зазначено стосовно виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 04 травня 2016 року? Чому і на підставі чого вимушений прогул складає 93 робочих дні, в той час, як він складає 90 робочих днів? Чому [PERSON] поновлено на роботу в Полонське ПВКГ електриком по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5 розряду з 17.03.2016 року, якщо 17.03.2016 року він був на роботі і за що йому відповідно нарахована заробітна плата? На підставі чого зроблено розрахунок щодо виплати [PERSON] середнього заробітку за один місяць (21 робочих дні) в сумі - 2677 грн. 92 коп.? В решті яких саме вимог позову відмовлено? На підставі вимог якого Закону стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.? В судове засідання заявник не з`явився. Позивач по справі [PERSON] заперечив проти задоволення заяви. Заслухавши думку позивача, дослідивши рішення Полонського районного суду від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року (а.с.141-143, 206-208 цивільної справи № 681/553/16-ц), суд зазначає про таке. Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Встановлено, що в зазначеному рішенні Полонського районного суду, котре згідно ухвали апеляційного суду залишено без змін, вказано: «Позов задовольнити частково. Поновити [PERSON] на роботу в Полонське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства електриком по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5 розряду з 17.03.2016 року. Стягнути з Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за 93 робочих дні - 11859,36 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього - 13859 (тринадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 36 коп. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі, а також виплати для нього середнього заробітку за один місяць (21 робочих дні) в сумі - 2677 грн. 92 коп. В решті вимог позову - відмовити. Стягнути з Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.». Таким чином, зміст рішення суду є вмотивованим, резолютивна частина викладена чітко та зрозуміло, а посилання представника відповідача на незрозумілість такого рішення є надуманими та не підтверджені будь-якими доказами, а тому не є підставою для роз`яснення судового рішення.

Outcome: dismissed