Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 16 лютого 2016 року, яка утворилася станом на 25 березня 2019 року, в розмірі 20 870 грн 88 коп, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 лютого 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 300 грн 00 коп у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. При укладенні договору [PERSON] був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати комісії. Однак свої зобов`язання за договором від 16 лютого 2016 року [PERSON] не виконав, у зв`язку з чим станом на 25 березня 2019 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 20 870 грн 88 коп, яка включає в себе: заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 194 грн 89 коп, пеню за прострочення зобов`язання в розмірі 15 451 грн 57 коп, пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн 00 коп в розмірі 1 754 грн 38 коп та штрафи в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 970 грн 04 коп (процентна складова). Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. (а.с. 33) надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. У вказаній заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 58), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов відповідачем наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 16 лютого 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого у подальшому стало АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28-29) та [PERSON] був укладений кредитний договір (а.с. 7). Відповідачу за його анкетою-заявою від 16 лютого 2016 року, був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн 00 коп, який у подальшому був збільшений (а.с. 5-6). За умовами кредитного договору базова процентна ставка за користування кредитними коштами була встановлена в розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5). При укладенні кредитного договору [PERSON] зазначив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 7). Позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав йому картку та ПІН-код до неї. Кошти за договором від 16 лютого 2016 року були перераховані на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов`язання за кредитним договором від 16 лютого 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало. Пунктом 2.1.1.5.5. п. 2.1.1.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом Голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 6 березня 2010 року № СП-2010-256, передбачено, що особа, яка отримала кошти в кредит, зобов`язана погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 19). За умовами кредитного договору [PERSON] брав на себе зобов`язання щомісяця до 25 числа місяця, що слідує за звітним, з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 16 лютого 2016 року, вносити обов`язковий платіж в розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн 00 коп та не більше залишку заборгованості (а.с. 9). Однак взяті на себе за кредитним договором від 16 лютого 2016 року зобов`язання відповідач не виконував належним чином. Останній платіж був внесений ним 24 травня 2018 року (а.с. 6). Станом на 25 березня 2019 року за [PERSON] утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 194 грн 89 коп (а.с. 5-6). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.п. 2.1.1.12.6.1. п. 2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 п. 2.1.1.7 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених вказаним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити штраф, розмір якого встановлений тарифами договору: 500 грн фіксована складова та 5 % від ціни позову. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Сплата пені і штрафу передбачена також Тарифами банку. [PERSON] була нарахована пеня за прострочення зобов`язання в розмірі 15 451 грн 57 коп та пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в розмірі 1 754 грн 38 коп, а також нарахований штраф в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована сума) та 970 грн 04 коп (процентна складова) (а.с. 6). В той же час суд враховує, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання наведеного положення Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). АТ КБ «ПриватБанк» надало суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору. Разом з тим за це ж саме порушення банком нараховані пеня і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Тому позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] в частині стягнення пені не підлягає задоволенню. З урахування наведеного підлягає зменшенню також сума штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, яка визначена в розмірі 500 грн 00 коп + 5 % від суми позову (п. 2.1.1.7.6 п. 2.1.1.7 Умов та правил надання банківських послуг). Отже процентна складова штрафу буде становити 109 грн 74 коп ( 2 194 грн 89 коп - заборгованість за тілом у кредиту х 5% ). Загальна сума штрафу, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача становить 609 грн 74 коп (500 грн 00 коп - фіксована частина 109 грн 74 коп - процентна складова). Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 16 лютого 2016 року, яка утворилася станом на 25 березня 2019 року, в розмірі 2 804 грн 63 коп (2 194 грн 89 коп - заборгованість за простроченим тілом кредиту + 609 грн 74 коп - штрафи). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 249 грн 73 коп (1 921 грн 00 коп - сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду х 13 % - відсоток, на якій задоволені позовні вимоги ).

Outcome: partial