Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 травня 1995 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Тульчинському районному відділі державної реєстраці актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 54. В період шлюбу в них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що одруження з [PERSON] виявилось невдалим та спільне життя у них не склалось. Між ними постійно виникають непорозуміння, конфлікти через різні погляди на життя та сімейні відносини. Шлюб розривається вперше. Оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У випадку неявки відповідача в судове засідання, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечив проти його задоволення. Додатково пояснила, що вона з позивачем не проживає однією сім'єю три місяці. Також просила залишити їй шлюбне прізвище. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 213803, виданого повторно Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області 16.03.2018 року, судом встановлено, що 20.05.1995 року між [PERSON] та [PERSON] у Тульчинському районному відділі державної реєстраці актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 54. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка «Щеглова» (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 123551, виданого 17.11.2000 року Відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Слід відзначити, що донька сторін наразі вже повнолітня (а.с. 9). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом останніх трьох місяців не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище «Щеглова». У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджено документально (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved