Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В березні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила розірвати шлюбу з відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2005 року, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №206. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, з яким на теперішній час вони проживають окремо, але він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, але її коштів на утримання сина недостатньо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, сім'ю зберігати подружжя не має наміру. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2005 року, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 206, від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON]. Подружні стосунки між сторонами на даний час припинено. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору та спору про місце проживання дитини не існує. Дитина проживає з матір'ю і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу - суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок передбачений за подачу до суду позовної заяви матеріального характеру, а саме про стягнення аліментів, а також, сплачений позивачкою судовий збір за вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу у сумі - 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved