Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення таким, що повинне бути скасоване з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2015 року за позивачем визнано право власності на 1/20 частину зазначеної вище квартири та 1/8 частину автомобіля марки «Хюндай Акцент» в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні спірною квартирою та автомобілем. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON] районний суд виходив з недоведеності заявлених позивачем вимог, оскільки останнім не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідачі якимось чином перешкоджають йому потрапити до спірної квартири. При цьому, посилання позивача\~на ті\~обставини,\~що\~в квартирі проживають сторонні особи, що\~також унеможливлює\~користування нею,\~суд вважав\~необґрунтованими, оскільки позивачем не порушується питання про виселення зазначених осіб з квартири. Що ж стосується вимог позивача про усунення йому перешкод у користуванні автомобілем, то в цій частині вимог районним судом також відмовлено, з підстав відсутності доказів того, що спірний автомобіль знаходиться в розпорядження відповідачів та вони чинять йому перешкоди у користуванні ним.\~\~ З вказаними висновками районного суду погодитись неможна, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Сторонами ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не заперечувався факт проживання у спірній квартирі квартирантів, друзів [PERSON]. Позивач неодноразово звертався із зверненнями до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій [PERSON] щодо користування спірною квартиро. На вказані звернення позивачеві були надані відповіді та рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 8,9,10,45) З огляду на зазначене, факт чинимих [PERSON] перешкод є доведеним. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON], районний суд не взяв до уваги, що за законом всі співвласники квартири мають рівні права щодо володіння, користування та розпорядження своєю частиною власності, а оскаржуваним судовим рішенням порушено права позивача, як співвласника квартири. Перешкоджаючи позивачеві в доступі до спірної квартири, останній позбавлений можливості щодо виготовлення технічного паспорту і оцінки квартири та в подальшому її розподілу між співвласникам відповідно до діючого законодавства. Вказане стосується й права користування автомобілем, - маючи право власності на авто (1/8ч.), позивач позбавлений законної можливості ним користуватися. Апеляційний суд вважає за необхідне зобовязати відповідачів надати позивачеві вільний доступ до спірного автомобіля, яким\~ користувався [PERSON], -\~ а вимоги щодо передачі автомобіля, саме [PERSON] не підлягають задоволенню з тих підстав, що останній\~ не є єдиним його власником. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив незаконне рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуальних законів, є підстави для його скасування з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог на підставі зазначених вище норм закону та встановлених обставин, які підтверджують дійсне порушення прав [PERSON] як власника спірного майна.

Outcome: partial