Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовну заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] в порушення умов договору від 23.09.2011 року, укладеного між сторонами, допустила заборгованість за кредитом, яка станом на 31.05.2019 року становить 58299 грн. 29 коп. Оскільки відповідач порушує взяті на себе за вказаним договором зобов`язання й не повертає заборгованість добровільно, позивач просить стягнути з неї заборгованість за договором та судові витрати у справі на його користь. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В задоволенні позовних вимог просила суд відмовити повністю через відсутність зобов`язань перед позивачем, надала докази відсутності заборгованості за кредитним договором (а.с.58-59). Відзив на позовну заяву до суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази по справі вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 23.09.2011 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання 23.09.2011 року заяви (а.с.10). За договором № б/н від 23.09.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З розрахунку заборгованості (а.с.8-9) вбачається, що відповідач в порушення умов вказаного договору заборгувала позивачу станом на 31.05.2019 року 58299 грн. 29 коп., яка складається з наступного: 489 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 50478 грн. 81 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4078 грн. 48 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2752 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова). Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до довідки від 22.08.2019 року №L46A3ITNACF98UG9 виданої Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», [PERSON] станом на 22.08.2019 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.59). Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. З огляду на заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 23.09.2011 року та їх повне погашення відповідачем, що підтверджується довідкою банку, суд визнає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи, що в задоволені позову відмовлено в повному обсязі

Outcome: dismissed