Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Миру, 1 с. Немиринці Старокостянтинівського району, що фактично належав її матері [PERSON], яка померла 05 січня 2004 року в с. Немиринці Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являються єдиною спадкоємницею по закону до майна померлої, прийняла спадщину, фактично шляхом проживання разом з померлою на день смерті, та юридично, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса згідно рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Своє право на спадщину не може оформити через те, що право власності за [PERSON] на вищевказане домоволодіння не зареєстроване, в звязку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в оформленні спадщини на дане нерухоме майно. Представник позивачки адвокат в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог, та просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву, якою не заперечив проти задоволення позовних вимог та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення учасника судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 \~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла 05 січня 2004 року в с. Немиринці Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 1 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 228908, виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 05 січня 2004 року. Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської Старокостянтинівського району від 12 березня 2016 року за № 127 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна [INFO] районуХмельницької області. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачкою, як між матірю та дочкою, підтверджується даними повторного свідоцтва про народження серії І-БВ № 231316, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції 27 вересня 2014 року, свідоцтвами про одруження останньої (свідоцтвом серії І-ОН № 352781, виданим Сахаровською сільською радою Калінінської області 06 листопада 1976 року та повторним свідоцтвом серії І-ОН № 645080, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського району Тверської області 17 квітня 2009 року). Позивачка юридично прийняли спадщину, шляхом подання відповідної заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори на виконання рішення Старокостянтинівського районного суду від 24 квітня 2009 року. На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 506/2009 року до майна померлої (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43393862, виданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 26 березня 2016 року. За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 19844907, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 20 травня 2009 року відсутня інформація про наявність заповіту від імені спадкодавця [PERSON] Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених суду Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 04 квітня 2016 року за № 1124/01-16, вбачається, що позивачка являються єдиною спадкоємницею до майна померлої. Інших спадкоємців, а також передбачених законом та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Миру, 1 с. Немиринці Старокостянтинівського району, що фактично належав [PERSON], яка померла 05 січня 2004 року. У відповідності до записів погосподарських книг від 2001-2005 років с. Немиринці Старокостянтинівського району власником заявленого нерухомого майна являлася [PERSON] (довідка [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району від 16 лютого 2016 року за № 81). За змістом довідки Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації за № 374 від 18 вересня 2009 року право власності на вищевказане домоволодіння за [PERSON] не зареєстроване. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори за № 729/02-31 від 02 березня 2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння по вул. Миру, 1 с. Немиринці Старокостянтинівського району після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю реєстрації права власності. Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. За змістом інформаційної довідки з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави № 49182865, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 16 березня 2016 року, щодо спадкодавця [PERSON] відсутні відомості про обмеження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на\~\~вищевказане домоволодіння відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивачка є її спадкоємницею за законом та прийняла спадщину,\~\~однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з відсутністю реєстрації права власності на нього за спадкодавцем, а також не може в адміністративному порядку звернутися для такої реєстрації, так як власниця померла, тому право позивачки підлягає захисту, а відсутність реєстрації не може бути підставою відмови у захисті права позивачки. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved