Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.08.2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5545914, за яким позивач зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти у розмірі 95 000,00 доларів США для придбання будинку загальною площею 68,9 кв.м, житловою 45,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 03.07.2021р. відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який встановлено в Додатку № 1 до Кредитного договору. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Відповідачем та Позивачем було укладено договір іпотеки № 5545920, посвідчений 03.08.2007р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., за реєстровим номером 1857, відповідно до умов якого Відповідач передав в іпотеку будинок за адресою: [ADDRESS] , який придбаний за кредитні кошти. На підставі вищевказаного Договору іпотеки, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором, державним реєстратором Безсмолий О.В. Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого віпотеку, у власність позивачу, про що було прийнято відповідне рішення № 36350675 від 27.07.2017 і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, здійснено запис про право власності за № 21604674. В подальшому позивачу стало відомо про наявність арештів, які були накладені на належний банку будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані Ленінським ВДВС ЗМУЮ, а саме: 15.01.2015 р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45096975, виданий 01.12.2014р., у зв`язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №21604483 про накладення арешту на майно, яке належало [PERSON] , а також 15.01.2015р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45096975, виданий 01.12.2014, у зв`язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №8389539 (спеціальний розділ) про накладення арешту на майно, яке належало [PERSON] . Таким чином, існуючі на даний час арешти повністю унеможливлюють реалізацію ПАТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів, щодо володіння та розпорядження належним йому майном, тому представник позивача просить суд звільнити з-під арешту житловий будинок реєстраційний номер 1312309223101, загальною площею 68,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , який належить ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», накладеного 15.01.2015 р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45096975, виданий 01.12.2014р., та 15.01.2015\~р.\~Ленінським відділом\~державної виконавчоїслужби Запорізького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45096975, виданий 01.12.2014р., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень\~ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позову. Державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя, Білокур Л.А. надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно, відзив на позов не надали, із заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5545914, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 95 000,00 доларів США для придбання будинку загальною площею 68,9 кв.м, житловою 45,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] , які відповідач зобов`язався використати за цільовим призначенням, при цьому сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 03.07.2021р., що встановлено у Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, згідно Додатку № 1 до Кредитного договору (а.с.4-7). В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Відповідачем та Позивачем було укладено договір іпотеки № 5545920, посвідчений 03.08.2007р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., за реєстровим номером 1857, відповідно\~до умов\~якоговідповідач [PERSON] передав в іпотеку будинок за адресою: [ADDRESS] , придбаний за кредитні кошти (а.с.8-9,10-14). На підставі вищевказаного Договору іпотеки, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором, державним реєстратором Безсмолий О.В. Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого віпотеку, у власність позивачу, про що було прийнято відповідне рішення № 36350675 від 27.07.2017 і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, здійснено запис про право власності за № 21604674 (а.с.15). Однак, в процесі реалізації ПАТ «ПУМБ» своїх прав на належний банку будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з`ясувалось, що Ленінським ВДВС ЗМУЮ було накладено арешти на вказане майно, а саме: 15.01.2015 р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45096975, виданий 01.12.2014р., узв`язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №21604483 про накладення арешту на майно, яке належало [PERSON] , а також, 15.01.2015р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника таоголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45096975, виданий 01.12.2014, узв`язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №8389539 (спеціальний розділ) про накладення арешту на майно, яке належало [PERSON] , що підтверджуються Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна(а.с.15-17). У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд звільнити належне банку майно, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 21.12.2018 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» було припинено шляхом перетворення в Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», яке є правонаступником ПАТ «ПУМБ» (а.с.99). Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Також відповідно, до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі рішення державного реєстратора Безсмолого О.В. Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» № 36350675 від 27.07.2017, позивач отримав у власність нерухоме майно, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переданий в іпотеку, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, здійснено запис про право власності за № 21604674. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, якавважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належало відповідачу (боржнику), а на даний час належить йому. Тобто, АТ «ПУМБ» як власник майна, а не стягувач у виконавчому провадженні, звернулося до суду з позовом про зняття з нього арешту. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для звільнення вищевказаного майна з-під арешту, суд враховує, що позивач на законних підставах отримав право власності на іпотечне майно та на теперішній час існуючі арешти повністю унеможливлюють реалізацію АТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів, щодо володіння та розпорядження належним йому майном, тому суд приходить до висновку, що заява АТ «ПУМБ» про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Відповідно дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved