Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

АТ «Держаний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд: стягнути з відповідача заборгованій договором про\~споживний кредит,\~розмір якої\~станом на 19.06.2020 року становить 26 821,22 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 23 332.22 грн., проценти за користування кредитом - 3 432.96 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1,27 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 4,14 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 22,59 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредите 12.10 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 5,82 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 15.53 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 28.11.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4990-289, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 25000 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, строком на 60 місяців, з терміном остаточного повернення до 27.11.2024 року. Умовою надання кредиту є сплата комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1250 грн., і позичальник погодився з тим, що ця винагорода буде списана з поточного рахунку в т.ч. за рахунок коштів, що надійшли у вигляді кредиту, у зв`язку із чим, сума кредитних коштів, що буде доступна йому для використання після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди банку. Позивач стверджує, що надав відповідачу кредитні кошти, шляхом перерахування їх на поточний рахунок в розмірі 23750 грн., що підтверджується випискою з рахунку та меморіального ордеру №405487766614 від 28.11.2019 року. Проте, відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, допустив прострочення платежів понад 90 днів, і як наслідок залишок кредиту був винесений на рахунок прострочених 09.06.2020 року. Відтак, станом на 19.06.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 26821,22 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.09.2020 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, згідно якої позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у\~судове засідання\~повторно не\~з`явився,хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України\~суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 28.11.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» (позичальником) та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4990-289 (а.с. 8-12), згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 25000 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, строком на 60 місяців, з терміном остаточного повернення до 27.11.2024 року. Згідно п.3.1.1.1. 3.1.1.2 Договору, умовою надання кредиту є сплата комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1250 грн., і позичальник погодився з тим, що ця винагорода буде списана з поточного рахунку в т.ч. за рахунок коштів, що надійшли у вигляді кредиту, у зв`язку із чим, сума кредитних коштів, що буде доступна йому для використання після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди банку. Пунктом 3.3.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частиками в розмірі 416,67 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2019 року. Згідно п.3.9.3.2 Договору, строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних днів. Банк виконав свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором і надав відповідачу кредитні кошти, шляхом перерахування їх на поточний рахунок в розмірі 23750 грн., що підтверджується випискою з рахунку та меморіального ордеру №405487766614 від 28.11.2019 року (а.с. 17 -26, 30). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1\~ст.612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язання за кредитним договором від 28.11.2019 року, внаслідок чого, станом на 19.06.2020 року у нього існує заборгованість перед банком у розмірі 26 821,22 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 23 332.22 грн., проценти за користування кредитом - 3 432.96 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1,27 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 4,14 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 22,59 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредите 12.10 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 5,82 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 15.53 грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с 15-16). Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629\~ЦК України\~визначено,\~що договір\~є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, те пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасне виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язанню (ч.1 ст. 550 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (ч.2 т.551 ЦК України). Відповідно до п. 8.1\~Договору за\~невиконання або\~неналежне виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~по цьому\~Договору,\~Сторони несуть\~відповідальність в порядку та\~на умовах,\~обумовлених в цьому Договорі та чинним Законодавством, і відшкодовують завдані Збитки. Відповідно до п. 8.3\~Договору,\~за порушення\~взятих на\~себе зобов`язань по своєчасному поверненню\~Основної суми боргу\~та/або\~сплати процентів\~за користування Кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідно до ч.2\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.\~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно [PERSON] прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved