Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

АТ «КРЕДОБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» (надалі-Банк, Позивач, Кредитодавець, АТ «Кредобанк») та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник, Боржник) укладено Кредитний договір № СL-220109 (надалі - Кредитний договір). На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № СL-220109 від 17.09.2019 р. станом на 09.11.2020 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить - 93 004.44, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 74 511,64 грн.; заборгованості за відсотками -18 132,23 грн.; заборгованості за пенею по простроченому тілу кредиту - 360,57 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, також стягнути судові витрати та судові витрати згідно квитанції в сумі 2102,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 9300,44 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. На заочний розгляд справи згоден. Відповідач у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 17.09.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» (надалі-Банк, Позивач, Кредитодавець, АТ «Кредобанк») та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник, Боржник) укладено Кредитний договір № СL-220109 (надалі - Кредитний договір) Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк видав Позичальнику Кредит у розмірі 75 000,00 грн. до 16.09.2024 р. на наступні цілі: на поточні потреби. Відповідно до п.4.1. Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 55 % річних. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № СL-220109 від 17.09.2019 р. станом на 09.11.2020 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить - 93 004.44, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 74 511,64 грн.; заборгованості за відсотками -18 132,23 грн.; заборгованості за пенею по простроченому тілу кредиту - 360,57 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, також стягнути судові витрати та судові витрати згідно квитанції в сумі 2102,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 9300,44 грн. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України 2102,00 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 9300,44 грн. суд дійшов висновку про таке. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Даних вимог позивачем не виконано, а отже і підстав стягнення з відповідача відповідних витрат суд не вбачає. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, так як відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № СL-220109 від 17.09.2019 р. не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] - у розмірі 93 004.44 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України 2102,00 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial