Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 105, 98 грн., мотивуючи тим, що в жовтні 2017 р. банк запустив новий проект monobank, в рамках якого клієнтам-фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Вказує, що відповідно до підписаної анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 10.12.2017 р. відповідач отримав споживчий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.Позивач зазначає, що відповідач погодився з тим, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до анкети-заяви [PERSON] просив вважати наведений ним зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з договором; підтвердив, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. В обґрунтування позову вказує, що між сторонами відповідно до Умов і правил погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видав [PERSON] неактивовану платіжну картку, яку було активовано банком при додаванні [PERSON] інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації [PERSON] при проведенні операцій з використанням картки при активації картки було встановлено ПІН-код. Позивач зазначає, що відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, розмір якої становить 23 105,98 грн., яка складається вцілому із заборгованості за тілом кредиту. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредитом у розмірі 23 105,98 грн., а також судовий збір у розмірі 2 270 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області від 17.03.2021р. зареєстроване місце проживання відповідача : [ADDRESS] . Ухвалою від 05.04.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.12.2017 р. [PERSON] підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Відповідно до вказаної заяви відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердив, що дана анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, зазначивши про взяття на себе зобов`язання з його виконання. Окрім того, відповідач з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020р. електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом : надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). З довідок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 01.02.2021р. та від 25.03.2021р. судом встановлено, що відповідачу 10.12.2017р. було відкрито поточний рахунок, на який встановлено максимальний кредитний ліміт в розмірі 20 000 грн., а також видано платіжну картку з валютою рахунку - гривні та строком дії картки - до 07.2024р. Активація відповідачем отриманої платіжної картки, користування поточним рахунком та використання кредитних коштів свідчить про укладення між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] відповідно до ст.628 ЦК України змішаного договору, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідач [PERSON] користувався платіжною карткою, отримував кредитні кошти та здійснював погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з виписки по картковому рахунку боржника [PERSON] , відповідач після встановлення йому кредитного ліміту неодноразово користувався кредитними коштами (шляхом зняття готівки в банкоматі, розраховуючись в магазинах, закладах громадського харчування, аптеках, на АЗС, здійснюючи оплату за проїзд у громадському транспорті, поповнюючи рахунки операторів мобільного зв`язку, тощо) та здійснював погашення заборгованості. Водночас, при вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані ним платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі. Так, відповідач на виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів у квітні 2020 р. востаннє здійснив платіж в рахунок погашення заборгованості, проте сплаченої суми було недостатньо для повного погашення заборгованості, що підтверджується наданою позивачем випискою по картковому рахунку. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по картковому рахунку боржника, а відтак з урахуванням відсутності наданих відповідачем доказів, які б спростовували заборгованість у заявленому позивачем розмірі суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилася станом на 02.11.2020 р. у розмірі 23 105,98 грн. Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували погашення заборгованості у повному розмірі, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості в цій частині, приймається судом як достовірний в частині існування станом на 02.11.2020р. заборгованості у розмірі 23 105,98 грн. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 23 105,98 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved