overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом до відповідача, посилаючись на порушення його права власності, посилаючись на те, що в лютому 2016 року під час державної реєстрації права власності належного йому нерухомого майна дізнався про перебування всього його майна під арештом. За результатами звернення до відповідача дізнався про знищення реєстрів завершеного виконавчого провадження за строками їх зберігання та про відсутність у відповідача відомостей про накладення арешту на майно позивача. Цим самим порушується його право власності. При розгляді справи по суті [PERSON] подав суду письмову заяву, за змістом якої справу просив розглянути у його відсутність та підтримав заявлений ним позов/ а.с. 29 /. Представник відповідача від Відділу державної виконавчої Миргородського міського управління юстиції в судове засідання не прибув. Від відповідача до суду подано листа, відповідно до якого станом на 21.04.2016 року виконавчі провадження про стягнення боргів з позивача не перебувають / а.с. 28 /. Дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, проаналізувавши всі ці докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов слід задовольнити зі наступних обґрунтувань. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є власником квартири та житлового будинку / а.с. 7 8, 9, 10, 11 /. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Першою миргородською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт всього нерухомого майна позивача на підставі постанови АА № 958250 від 07.07.2005 року винесеною відповідачем / а.с. 13 14 /. За даними Відділу державної виконавчої Миргородського міського управління юстиції відомостей про наявність виконавчих проваджень відносно позивача, а відтак і боргів у нього, немає / а.с. 15, 28 /. Відповідно до ст. ст. 317, 391 ЦК України власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявний запис про обтяження нерухомого майна позивача у відповідному реєстрі вочевидь порушує його право власності, яке підлягає захисту. Зважаючи на викладене, заявлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 22 березня 1987 року у Чернівецькому міському відділі ЗАГС за актовим записом № 523, шлюб у обох перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилався на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, більше трьох років тому вони припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сімї було те, що відповідачка часто влаштовувала різні конфліктні ситуації, які негативно відображались на їхньому шлюбі та їхніх стосунках, також відповідачка фактично підтримує шлюбні стосунки з іншим чоловіком. Подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Ухвалою суду від 18 квітня 2016 року справу розглядом було відкладено на три місяці і цей строк надавався сторонам для примирення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнив, що за час, наданий судом для примирення, вони з відповідачкою не примирились і на примирення не згідний, оскільки відповідачка проживає весь цей час у іншого чоловіка, з яким підтримує стосунки, що робить неможливим збереження їх сімї. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що на розірвання шлюбу не згодна, оскільки для цього немає обєктивних причин. Дійсно на даний час вони з позивачем не проживають разом, він підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, однак це тимчасово і він повернеться до неї, тим більше, що він хворий. За час, наданий судом для примирення, вони з позивачем не примирились, оскільки він цього не бажає. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Більше трьох років вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сімї сторін були різні погляди на життя та сімейні стосунки, відсутність взаєморозуміння, через що між ними періодично виникали сварки, різного роду конфлікти, які призводили до емоційного напруження, кожен з них підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншою особою, за час, наданий судом для примирення, вони не примирились і на примирення позивач не згідний, а тому суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 01.04.2011 року [PERSON] взяла у нього в борг 100000 гривень, які зобовязалася повернути 01.04.2013 року. На підтвердження укладення договору позики, була оформлена розписка. У встановлений строк [PERSON] суму боргу не повернула. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 100000 гривень . В судове засідання позивач [PERSON], не зявився, але до суду надана заява про розгляд справи без його участі . В судове засідання відповідач не зявилася, представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою , в якій просить позов розглянути без його участі, проти заявлених позовних вимог не заперечує. На підставі \~ст. \~197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву \~за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. 01.04.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 100000 гривень, які вона зобовязалася повернути 01.04.2013 року, що підтверджується розпискою, підписаною власноруч [PERSON].( а.с.5) У встановлений в договорі строк сума позики відповідачем повернута не була, у звязку із чим [PERSON] звернувся до суду. Згідно зі ст.\~1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею\~1047 ЦК України\~передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки зобовязання за договором позики [PERSON] не виконала, з неї підлягає стягненню сума боргу у розмірі 100000 гривень. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме суму судового збору 1275.51 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про \~розівання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 21.08.1999 року, шлюб був зареєстрований Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 19. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 21.08.1999 року, шлюб був зареєстрований Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 19. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї між сторонами є неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 19 лютого 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №109. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 лютого 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 19 лютого 2011 року. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 27 грудня 2011 року. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. 11 лютого 2016 року між сторонами укладено договір щодо здійснення батьківських прав і визначення місця проживання дитини та про сплату аліментів на утримання дитини, де визначено, що донька після розірвання шлюбу буде проживати з матір»ю - [PERSON]. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 07 липня 1989 року, посилаючись на те, що з відповідачем не підтримують подружніх стосунків на протязі 15 років, спільного господарства не ведуть, по причині алкогольної залежності чоловіка. Від шлюбу у сторін діти є повнолітні. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходило заяв про можливість перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи належно повідомлений повісткою 16.03.2016 року , а тому судом при не запереченні з сторони позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог згідно ст.11 ЦПК України, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 07 липня 1989 в с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 9.. Подружнє життя не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть тривалий час. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 13 квітня 2007 року, посилаючись на те, що більше як один рік з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Спільне життя не склалося через те, що відповідач не бажає з жити з нею, сварки та суперечки з рідними чоловіка. Від шлюбу у сторін є троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають спільно з нею. Просить шлюб розірвати, дітей після розірвання шлюбу залишити на її утриманні та виховання, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходило заяв про можливість перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи належно повідомлений про явку в суд на 16.05. 2016 року через оголошення у пресі газеті «Свобода» №35 від 06.05.2016 року, а тому судом при не запереченні з сторони позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи заяви позивача та відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог згідно ст.11 ЦПК України, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 13 квітня 2007 року в Базарській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Подружнє життя не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дітей сторін, враховуючи права дітей на належне утримання та виховання, суд вважає залишити після розірвання шлюбу з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 04.05.2012 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому діти знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2012 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Діти мешкають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 22.06.2007 року. 28.05.2012 року шлюб між подружжям було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття також просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 300 гривень. В судове засідання позивач не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи без її участі , на позовних вимогах наполягає. В судове засідання відповідач не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи без його участі , проти позовних вимог не заперечує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], знаходились в зареєстрованому шлюбі з 22.06.2007 року. 28.05.2012 року шлюб між подружжям було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2.ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат ,пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. [PERSON] 02.03.2016 року уклала договір про надання юридичних послуг із директором ПП «Юридична фірма «Фортеця права» Нікітіною Т.Г., згідно якого нею було складено дану позовну заяву. Згідно квитанції від 02.03.2016 року [PERSON] сплачено ПП «Юридична фірма «Фортеця права» 300 грн. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved