Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтували тим, що 04.06.2018 між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено договір № 8568395 про встановлення кредитного ліміту (Автоматичний овердрафт), відповідно до умов якого банк зобов`язується при недостатності на рахунку клієнта № [NUMBER] , відкритому в банку, надалі рахунок, надати клієнту, в межах встановленого, у сумі та на умовах обумовлених цим договором ліміту кредитування (максимальна/поточна сума ліміту кредитування), кредит у формі овердрафт, надалі кредит або овердрафт, тобто надати у власність клієнта грошові кошти у національній валюті, шляхом дебатування рахунку за рахунок кредитних коштів банку суму, що перевищує залишок коштів на рахунку, для здійснення випадкових операцій по рахунку з використанням банківської платіжної картки (надалі БПК) та/або для оплати визначених договором про встановлення кредитного ліміту розрахункових документів, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти, комісії та інші платежі за користування ним. Сума, умови, встановлення та строк дії ліміту кредитування по договору про встановлення кредитного ліміту визначаються цим договором та тарифами банку для тарифного пакету START, на умовах якого обслуговуються рахунок. Відповідно до п.1.3 Договору про встановлення кредитного ліміту, банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20000 грн, при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел, які передбачені п.1.2 Договору про встановлення кредитного ліміту (заробітної плати, пенсії, коштів отриманих від підприємницької діяльності та інших регулярних грошових надходжень). Згідно з п.1.4 Договору про встановлення кредитного ліміту, загальні витрати по кредиту становлять 6000 грн, в той же час реальна річна процентна ставка становить 34,49% річних, а загальна вартість кредиту для клієнта становить 26000 грн. Відповідно до п. 1.5 Договору про встановлення кредитного ліміту, ліміт кредитування по рахунку встановлюється строком на 12 календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення поточної суми ліміту кредитування. Згідно з п.1.16 Договору про встановлення кредитного ліміту, проценти за користування кредитом нараховується у розмірі 30% річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений у п.1.1 цього договору. На виконання умов договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. Звертає увагу суду на те, що 18.01.2021 банк здійснив перерахунок на поточному рахунку і встановив, що заборгованість по договору № 8568395 про встановлення кредитного ліміту від 04.06.2018 становить 13158,72 грн, що підтверджується Меморіальним ордером № 2864804 про віднесення простроченого кредиту за договором № 8568395 від 19.11.2018. Згідно з розрахунком заборгованості по договору № 8568395 про встановлення кредитного ліміту від 04.06.2018 станом на 10.06.2021 заборгованість [PERSON] перед АТ «КРЕДОБАНК» становить у розмірі 15804.06 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 13158,72 грн; заборгованість за простроченими відсотками 2404,10 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 241,24. Крім цього, представник позивача заявляє вимогу про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засідань у розмірі 1580,40 грн. На підтвердження вказаного надає витяг із договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, у якому вказано про винагороду виконавцю АО «БІЗНЕС І ПРАВО», і що АТ «КРЕДОБАНК» - його сплачує. Посилаючись на зазначені обставини, АТ «КРЕДОБАНК» просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором № 8568395 про встановлення кредитного ліміту від 04.06.2018 у розмірі 15804 грн 06 коп, суму сплаченого збору в розмірі 2270 та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1580,40 грн. Представник позивача Павленко С.В. в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Просить позовні вимоги АТ «КРЕДОБАНК» задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує (а.с.222). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що коли оформляв карту для зарахування заробітної плати, також 04.06.2018 оформив з ПАТ «КРЕДОБАНК» договір № 8568395 про встановлення кредитного ліміту (Автоматичний овердрафт). Користувався зазначеними коштами, однак жодного разу не погашав заборгованості. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 04.06.2018 року між Публічним Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (найменування якого змінено на Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК») та [PERSON] укладено договір № 8568395 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) (а.с.57-58). Згідно з п. 1.1 договору банк зобов`язується при недостатності на рахунку клієнта № [NUMBER] , відкритому в банку, надалі рахунок, надати клієнту, в межах встановленого, у сумі та на умовах обумовлених цим договором ліміту кредитування (максимальна/поточна сума ліміту кредитування), кредит у формі овердрафт, надалі кредит або овердрафт, тобто надати у власність клієнта грошові кошти у національній валюті, шляхом дебатування рахунку за рахунок кредитних коштів банку суму, що перевищує залишок коштів на рахунку, для здійснення випадкових операцій по рахунку з використанням банківської платіжної картки (надалі БПК) та/або для оплати визначених договором про встановлення кредитного ліміту розрахункових документів, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти, комісії та інші платежі за користування ним. Сума, умови, встановлення та строк дії ліміту кредитування по договору про встановлення кредитного ліміту визначаються цим договором та тарифами банку для тарифного пакету START, на умовах якого обслуговуються рахунок. Відповідно до п.1.3 Договору про встановлення кредитного ліміту, банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20000 грн, при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел, які передбачені п.1.2 Договору про встановлення кредитного ліміту (заробітної плати, пенсії, коштів отриманих від підприємницької діяльності та інших регулярних грошових надходжень). Згідно з п.1.4 Договору про встановлення кредитного ліміту, загальні витрати по кредиту становлять 6000 грн, в той же час реальна річна процентна ставка становить 34,49% річних, а загальна вартість кредиту для клієнта становить 26000 грн. Так, згідно з розрахунком заборгованості по договору № 8568395 від 04.06.2018 року станом на 10.06.2021 заборгованість [PERSON] перед АТ «КРЕДОБАНК» становить 15804,06 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 13158,72 грн; заборгованості за простроченими відсотками 2404,10 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 241,24. (а.с.6) Представник АТ «КРЕДОБАНК» 12.05.2021 звернувся із досудовою вимогою до [PERSON] щодо дострокового стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за договором, проте досудова вимога повернулась відправнику за поштовою адресою, причина повернення листа - за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.64-71). Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статтях 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 1580,40 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Також, згідно із ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 11.02.2019, укладений між АТ «КРЕДОБАНК» та АТ «БІЗНЕС І ПРАВО» без відповідних додатків до нього (а.с.78). Крім цього, позивач посилається на те, що розмір винагороди адвоката визначено у вказаному договорі, однак з копії вказаного договору неможливо встановити, ані розмір винагороди адвоката, ані обсяг виконаних ним робіт. Також суду надана копія довіреності №11821 від 30.12.2020 АТ «КРЕДОБАНК», якою уповноважено адвоката Павленка С.В. представляти інтереси банку, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Павленка С.В. та копія ордеру КС №573217 (а.с.80-82). Будь-яких заяв про надання доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу або таких доказів (детального опису виконаних робіт та здійснених витрат, додатків до договору) до закінчення розгляду справу (судові дебати у справі не проводяться) суду не надано. Між тим, представник позивача не брав участі у судовому засіданні. У зв`язку з наведеними обставинами, суд не знаходить передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Outcome: partial