Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву б/н від 08 січня 2015 року, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 11\~400 грн. Відповідачка була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли на момент підписання анкети-заяви та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що підтверджується її підписом в анкеті-заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких [PERSON] при укладанні договору надала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим станом на 20 вересня 2020 року має заборгованість в розмірі 46\~722,16 грн., яка складається з наступного: 24\~103,13 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10\~265,66 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 12\~353,37 грн. нарахована пеня, яку позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомла, відзив та заперечень проти позову не надала. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 2 Статуту АТ КБ «ПриватБанк». 06 вересня 2019 року Статут погоджено з Національним банком України. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~ст. 1055 ЦК України). За змістом\~ст. 207 ЦПК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідачка звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву б/н від 08 січня 2015 року, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 11 400 грн. Згідно з наданим банком розрахунком відповідачка за вказаним кредитом станом на 20 вересня 2020 року має заборгованість в розмірі 46\~722,16 грн., яка складається з наступного: 24\~103,13 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10\~265,66 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 12\~353,37 грн. нарахована пеня. Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк» надав копію анкети-заяви від 08 січня 2015 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості. Судом встановлено, що відповідачка підписувала вищевказану анкету-заяву про отримання кредиту, отримувала в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, а також користувалася нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто той факт, що вона отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводила повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Згідно вказаного розрахунку заборгованість по кредиту, який отримала відповідачка від ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 24\~103,13 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувалась кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, та не надала доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що вказана вище заява не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку. Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідачка, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала вона на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цоьму документі, зокрема щодо розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 08 січня 2015 року. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачкою щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, то в частині стягнення з [PERSON] нарахованої пені за користування кредитом суд вважає за необхідне відмовити. Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Крім вказаних сум позивач просить стягнути з [PERSON] 10\~265,66 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Велика Палата ВС 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 прийшла до висновку, що наслідком неправомірного користування чужими коштами, тобто прострочки виконання грошового зобов`язання (як договірного, так і не договірного), є нарахування процентів річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати виплату процентів, розмір яких визначено законом або договором за правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України. З вказаного вбачається, що визначальним у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання зобов`язання. До цього моменту можливо нарахування процентів як плати, згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, після спливу строку виконання зобов`язання наступає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, згідно до положень якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або судом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення існуючої заборгованості по кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту та пені стягнути з [PERSON] заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 10\~265,66 грн.. Такі відсотки банк визначав як обумовлені Умовами та правилами надання банківських послуг та визначив їх розмір у ставці 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Між тим, оскільки Умови та правила надання банківських послуг не визнано складовою договору, укладеного між сторонами на підставі заяви від 21 січня 2009 року, то і обумовлену ними ставку відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у вказаному розмірі не можна застосовувати як неузгоджену. Що стосується можливості нарахування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, за ставкою, передбаченою цією нормою у розмірі 3 %, то в даному випадку вона не може бути застосована, оскільки строк повернення кредиту в анкеті-заяві не визначався, а тіло кредиту стягується на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України на вимогу кредитора. Тому право на застосування ст. 625 ЦК України за ставкою 3 % у позивача ще не настало, відповідне право виникне у банку як у стягувача в разі невиконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~084,38 грн.

Outcome: partial