Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , померлої [INFO] з [PERSON] , померлою [INFO] , у період з 01.04.2004 року по 01.09.2009 року, а також визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,78 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені «Ілліча» та право власності на земельну ділянку площею 4,1100 га, яка розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 6,78 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені «Ілліча», яке належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 16.12.1996 року Новопсковською РДА та земельної ділянки кадастровий номер 4423384700:16:002:0023, площею 4,1100 га, яка розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №089752, виданого 15.12.2004 року Новопсковською РДА. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була [PERSON] , оскільки в період з 01.04.2004 року по 01.09.2009 року проживала зі спадкодавцем однією сім`єю. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, подавши 28.10.2009 року заяву про прийняття спадщини, проте оформити за життя спадкових прав не встигла, свідоцтво про право на спадщину не отримала. [INFO] [PERSON] померла. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] належним чином оформили частину спадщину після смерті [PERSON] , уклавши договір про поділ спадщини. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина, зокрема, у вигляді права на земельну частку (пай) та земельної ділянки, яку вона прийняла після смерті [PERSON] . Проте, постановою приватного нотаріуса від 11.09.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки остання не надала нотаріусу документів, які б підтверджували наявність підстав спадкування за законом [PERSON] після [PERSON] . За таких обставин позивач [PERSON] вимушена звернутися з дійсним позовом до суду про визнання за нею права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 22.03.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 19.04.2019 року. Ухвалою суду від 19.04.2019 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Новопсковську селищну раду Новопсковського району Луганської області, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області. В підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 20.05.2019 року. Ухвалою суду від 20.05.2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 20.06.2019 року, продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів до 22.06.2019 року включно. 20.06.2019 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.07.2019 року. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення згідно обставин, викладених у позові, просив суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд розгляд справи провести без її участі. В заяві від 01.10.2019 року позивач просила суд долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.08.2019 року, відповідно до якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд розгляд справи провести без її участі, з позовними вимогами згодна в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, ухвалити рішення на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, пояснень або заперечень на позов на надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.09.2009 року Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Новопсковської районної державної адміністрації від 06.12.1996 року №610 - [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча розміром 6,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №089752, виданого на підставі розпорядження голови Новопсковської районної держаної адміністрації від 10.09.2004 року №504 - [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,110 га, розташованої на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З інформації, наданою Відділом у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 07.02.2019 року за №0045/1/19, вбачається, що [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Ілліча, розмір якої складає 6,78 в умовних кадастрових гектарах. На підставі вищевказаного сертифікату [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 4423384700:16:002:0023, угіддя-рілля. 27.11.1998 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження про те, що належне їй майно, яке складається з сертифікату на право на земельний пай, що знаходиться на землях КСП ім. Ілліча Новопсковського району Луганської області за №005181, вона заповідає [PERSON] , що підтверджується заповітом, посвідченим виконкомом Осинівської сільської ради народних депутатів Новопсковського району Луганської області за реєстровим №105. З копії спадкової справи №381 після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 04.11.2009 року [PERSON] звернулась до Новопсковської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось. Відомостей про інших спадкоємців спадкова справа не містить. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.10.2013 року, виданого виконкомом Осинівської сільської Ради Новопсковського району Луганської області - [PERSON] померла [INFO] . Позивач вважає, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років у період з 01.04.2004 року по 01.09.2009 року та звернулась з заявою про прийняття спадщини, проте, за життя не встигла оформити своїх спадкових прав у встановленому законодавством порядку. В обґрунтування своїх вимог позивачем надано: - довідку від 11.09.2018 року за №1356, виданою Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області, про те, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживала з 01.04.2004 року за адресою: [ADDRESS] і вибула у зв`язку зі смертю 01.09.2009 року, разом з нею проживала [PERSON] , 1939 р.н.; - акт підтвердження не проживання № 1717 від 29.10.2018 року, завірений депутатом Новопсковської селищної ради [PERSON] , свідками - [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] не проживала по [ADDRESS] у період з 01.04.2004 року по 01.09.2009 року; - акт підтвердження проживання № 1716 від 29.10.2018 року, згідно якого [PERSON] у період з 01.04.2004 року по 01.09.2009 року фактично проживала за адресою: [ADDRESS] ; - довідку №1718 від 29.10.2018 року, видану виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про те, що [PERSON] дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , вели спільне господарство та мали спільний побут. У зв`язку з похилим віком [PERSON] , [PERSON] здійснювала за нею догляд. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] у період з 01.04.2004 року по 01.09.2009 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Досліджені в судовому засіданні матеріали справи, пояснення представника позивача та свідків переконують суд в тому, що [PERSON] та [PERSON] у період з 01.04.2004 року по 01.09.2009 року проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] та дають підстави для задоволення позовної заяви в цій частині. Разом з тим, позивач просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,78 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені «Ілліча» та право власності на земельну ділянку площею 4,1100 га, яка розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 194/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 26.11.2013 року з заявами про прийняття спадщини звернулися онуки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом, які закликані до спадкування після спадкодавця [PERSON] , що прийняли спадщину у встановлений законом спосіб, домовилися про поділ цієї спадщини, що підтверджується договором про поділ спадщини від 10.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Чернявською І.В., зареєстрованого в реєстрі за №1533. 11.09.2018 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , яке складається з: - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на підставі Державного акта серії ЛГ №089752 від 15.12.2004 року належала померлій [INFO] [PERSON] , з якою [PERSON] проживала однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини; - права на земельну частку (пай), яке на підставі Сертифікату серії [NUMBER], виданого Новопсковською райдержадміністрацією 16.12.1996 року належало померлій [INFO] [PERSON] , з якою [PERSON] проживала однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини; - права власності на майновий пай члена КСП, що на підставі Майнового сертифікату серії ЛУ №036646, виданого Осинівською сільською радою 23.09.2002 року належало померлій [INFO] [PERSON] , з якою [PERSON] проживала однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. від 11.09.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] належало померлій [PERSON] , спадщину після якої прийняла [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що нею не були подані необхідні для вчинення нотаріальної дії документи, які б підтверджували підстави для спадкування за законом [PERSON] після смерті [PERSON] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом, а тому позивач [PERSON] має право на спадкування після померлої [PERSON] майна, яке належало померлій [PERSON] . Разом з тим, суд зазначає, що на підставі сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Ілліча [PERSON] . отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 4423384700:16:002:0023, угіддя-рілля. Отже, отримавши право власності на земельну ділянку, [PERSON] втратила право на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо визнання за нею право власності на земельну ділянку площею 4,1100 га, яка розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , відмовивши у задоволенні позовної вимоги про визнання права на земельну частку (пай) розміром 6,78 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені «Ілліча». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1139,98 грн.

Outcome: partial