Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Єнакіївського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 29 грудня 2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 0,00 гривень з подальшим його збільшенням до 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Умови договору відповідачем не виконуються. Станом на 11 лютого 2014 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 12972,39 гривень, яка складається з наступного: 8885,31 гривень – заборгованість за кредитом, 2543,16 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 450,00 гривень – заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500,00 гривень – штраф (фіксована частина), 593,92 гривень – штраф (процентна складова). Враховуючи, що [PERSON] не сплачує заборгованість добровільно, позивач просить стягнути суму боргу з нього – в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи за його відсутність. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час і місце був сповіщений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29 грудня 2009 року [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір № б/н від 29 грудня 2009 року, отримавшт кредит у розмірі 0,00 гривень з подальшим його збільшенням до 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості кредитом, що підтверджується копією заяви та умов та правил надання банківських послуг долученої до матеріалів справи (а.с.6-30). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, в результаті чого станом на 11 лютого 2014 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 12972,39 гривень, яка складається з наступного: 8885,31 гривень – заборгованість за кредитом, 2543,16 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 450,00 гривень – заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500,00 гривень – штраф (фіксована частина), 593,92 гривень – штраф (процентна складова), що підтверджується копією розрахунку заборгованості, долученого до справи(а.с.4-7). Судом встановлено, що відповідно до п.9.12 кредитного договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, та якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дій Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Таким чином позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права в строк позовної давності, який передбачено ст. 257 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved