Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

В березні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2000 року, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.05.2019 року було розірвано та від якого [INFO] народився син, [PERSON] . Повнолітній син проживає разом з позивачем, навчається в Вищому професійному училищі №33 м.Києва та знаходиться на її утриманні. Оскільки власного доходу син не має, тому за проїзд до м. Києва та забезпечення повноцінних потреб сина при навчанні сплачує позивач. Враховуючи вищевикладене [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти, на час навчання починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 06 квітня 2020 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та вказала, що вони з повнолітнім сином проживають разом, син знаходиться на її утриманні, оскільки навчається в професійному училищі. Відповідач з сином не спілкується, матеріальну допомогу не надає. Представник відповідача в судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що відповідач працює, але не офіційно та має постійний дохід від підробітку близько 7000 грн., тому аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 5000 грн. він не має можливості сплачувати. Готовий сплачувати по 2000 грн. щомісячно. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки №117 від 27.02.2020 року [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі №33 м. Києва з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року за професією «Кухар, офіціант», на денній формі навчання. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При вирішенні питання про визначення розміру аліментів суд враховує наступне. [PERSON] навчається на бюджетній основі за денною формою, відтак самостійного заробітку не має, потребує матеріальної допомоги. [PERSON] має постійний дохід, не обтяжений утриманцями, хронічних захворювань не має, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на час його навчання. Відповідно пояснень представника відповідача в судовому засіданні [PERSON] готовий сплачувати аліменти на навчання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд, діючи на виконання завдання цивільного судочинства, яке полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді і вирішенні цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб,

Outcome: partial