Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В березні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначала, що відповідач є батьком її внучки [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Кобеляцької РДА № 309 від 27 квітня 2012 року її призначено опікуном малолітньої [PERSON], як дитиною, позбавленою батьківського піклування. Відповідач жорстоко поводився з дочкою, оскільки в її присутності вчинив вбивство своєї співмешканки матері дитини [PERSON], заподіявши дитині тяжкої психологічної травми. Також відповідач ухилявся від виконання своїх обов»язків по вихованню дочки, не сплачував аліменти на утримання дитини. Позивачка прохала суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON], який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, позов не визнав і пояснив суду, що він любить свою дочку [PERSON]. Випадків жорстокого поводження з дитиною з його сторони не було. Виникали сварки з матір»ю дитини [PERSON], тому що в їхнє життя втручались родичі останньої. Оскільки вони припинили спільне проживання і [PERSON] перешкоджала йому зустрічатись з дитиною, він звернувся в орган опіки і піклування , рішенням йому встановили години спілкування з донькою. Він надавав матеріальну допомогу дитині добровільно. Прийшовши на побачення з дитиною між ним та [PERSON] виникла сварка, в ході якої він наніс їй тілесні ушкодження , від яких вона померла. В зв»язку з засудженням до позбавлення волі він позбавлений права піклуватись про дитину. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, представника органу опіки і піклування, який вважав за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав, та думку прокурора , який вважав відхилити позов, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. ( а.с.10). Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 17.12.2013 року [PERSON] засуджений за ч.3 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 , ч.1ст.115, ч.2ст.15п.1ч.2ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі за те, що 17.03.2012 року близько 16 години прийшов до колишньої фактичної дружини [PERSON] з метою провідати малолітню дочку. В будинку між ним та [PERSON] виникла сварка , в ході якої [PERSON] з метою позбавлення життя наніс [PERSON] численні удари ножами в життєво важливі органи. Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] померла на місці події.( а.с.11-17). Згідно розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 215 від 30.03.2012 року [PERSON] . [INFO], надано статус дитини , позбавленої батьківського піклування (а.с.8). Розпорядженням голови Кобеляцької РДА № 309 від 27.04.2012 року позивачку [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] ( а.с.7). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що між [PERSON] та [PERSON] часто виникали сварки на побутовому грунті , він погано до неї відносився. Однак, доньку [PERSON] любив, випадків жорстокого ставлення до дитини не було. Свідок [PERSON] пояснив суду, що бачив, як [PERSON] відвідував дитину, приносив гостинці. [PERSON] , її мати [PERSON] та сестра перешкоджали йому бачитись з дитиною , вчиняли сварки. З наданих позивачкою письмових відповідей начальника Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області вбачається, що в квітні 2011 року розглянуто 5 заяв і в жовтні 1 заява [PERSON] та [PERSON] щодо неправомірних дій [PERSON] відносно своєї фактичної дружини [PERSON] та накладення на нього стягнення за ст..173 КпАП України (а.с.20-25). Рішенням Кобеляцького районного суду від 09.11.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ( а.с.26). Згідно довідки ВДВС Кобеляцького РУЮ від 10.02.2014 року заборгованість по виплаті аліментів починаючи з 21.09.2011 року по 31.01.2014 року становить 15243 грн.50 коп. ( а.с.28). Згідно акту обстеження умов проживання від 10.12.2013 року [PERSON] проживає з опікуном [PERSON] , умови проживання для виховання та розвитку дитини створені ( а.с.36). Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав , якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування ; ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини ; жорстоко поводяться з дитиною ; є хронічними алкоголіками або наркоманами ; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини ; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини . Згідно ч.3 ст..10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст..ст.57-60 ЦПК України. Виходячи зі ст..18 Конвенції з прав дитини , батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків , коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни , для запобігання заворушенням чи злочинам ,для захисту здоров»я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06), зокрема у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати , що розірвання сімейних зв»язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин . Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Пленум верховного Суду України в п.п.15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз»яснив , що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб , які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи , зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя . Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Суд виходить з того, що ухилення від виконання батьківських обов»язків є умисним і свідомим, оскільки особа має реальну можливість виконати їх , але не вчиняє відповідних дій. Позбавлення батьківських прав - це санкція за протиправну винну поведінку батька. Оскільки відповідач [PERSON] з березня 2012 року утримується під вартою та позбавлений свободи , не має можливості в повній мірі здійснювати свої права і обов»язки, суд вважає, що він позбавлений реальної можливості виконувати свої батьківські обов»язки відносно малолітньої доньки. Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що він до арешту періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дочки матері дитини [PERSON], під час проживання з дружиною матеріально забезпечував сім»ю. Дочку він любить і категорично заперечую проти позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що до арешту відповідач не ухилявся від виконання своїх батьківських обов»язків, що підтверджується рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 13.04.2011 року , згідно якого комісія встановила години спілкування батька [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] [INFO], в суботу з 15 до 17 год. та неділю з 12 до 14 год. ( а.с.18). Саме під час відвідування дитини у встановлені комісією дні та години [PERSON] вчинив злочин відносно своєї фактичної дружини [PERSON], що підтверджується вироком суду. Мати дитини [PERSON] за життя не зверталась до державних виконавців з заявами щодо несплати аліментів на утримання дитини. Переважна частина заборгованості по сплаті аліментів утворилась з березня 2012 року, тобто під час перебування [PERSON] під слідством, коли він утримувався під вартою. Фактів жорстокого поводження відповідача з дитиною в судовому засіданні не встановлено , навпаки, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] любив дочку [PERSON] і піклувався про неї,але до матері дитини ставився негідно. Орган опіки і піклування Кобеляцької РДА вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], що вбачається з письмового висновку ( а.с.47). Згідно ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів про позбавлення батьківських прав обов»язковою є участь органу опіки і піклування. Орган опіки і піклування подає суду письмовий висновок щодо розв»язання спору на підставі відомостей , одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів , які стосуються справи ( с.5 ст.19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини ( ч.6 ст.19 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Висновок органу опіки і та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Висновок від 07.03.2014 року , який міститься в матеріалах справи ( а.с.47) , про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , підписано виконуючим обов»язки голови Кобеляцької РДА та не скріплений печаткою. Крім того, у висновку відсутнє обґрунтування відповідності інтересам дитини позбавлення [PERSON] батьківських прав. Таким чином висновок органу опіки і піклування є необґрунтованим , тому суд не приймає його до уваги. Враховуючи конкретні обставини справи та відсутність винної поведінки відповідача, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Доводи позивачки щодо ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов»язків відносно малолітньої дочки [PERSON] та жорстокого поводження з нею не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому в задоволенні позову суд вважає відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed