Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

В березні 2019 року представник Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі - ТОВ «СК«Альфа-Гарант») звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] виплачену суму страхового відшкодування 96451,36 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 04.01.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно полісу № АМ/2338359 забезпеченим транспортним засобом є Chevrolet державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2018 року [PERSON] визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 05.04.2018 року в м. Києві за участю транспортних засобів Chevrolet д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , Chevrolet д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Hyundai д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124та ч. 1 ст.130 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», за заявою потерпілих відповідно до угоди від 14.08.2018 року позивач виплатив [PERSON] та [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 96451,36 грн. Посилаючись на положення ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2019 року визначено головуючим у справі суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 05 квітня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року позовну заяву ТДВ СК «Альфа-Гарант`з залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року ухвалу скасовано. справу повернуто для подальшого розгляду. В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Представник позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» будучи належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, що доводиться зворотнім поштовим повідомленням, не скористався правом безпосередньої участі в судовому засіданні. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за відсутністю представника товариства, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Згідно вимог ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місця знаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку. Що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою. Навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Судом вжито заходів для належного сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи за адресою офіційного місця реєстрації (а.с.67). Проте, двічі судова кореспонденція повернута на адресу суду без вручення адресату з поміткою про закінчення терміну зберігання. Також повідомлення відповідача про розгляд справи відбулось шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що як видно з полісу № АМ/2338359 від 04 січня 2018 року між ТДВ СК «Альфа- Гарант» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом є Chevrolet державний реєстраційний номер [NUMBER] . Сума ліміту відповідальності страховика складає сто тисяч гривень за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого (а.с.19). Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 01 червня 2018 року [PERSON] визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 05.04.2018 року в м. Києві за участю транспортних засобів Chevrolet д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , Chevrolet д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Hyundai д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Крім того, [PERSON] також притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (а.с.34-35). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. До ТДВ СК «Альфа- Гарант» 13 червня 2018 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.32,33). На підставі калькуляції на ремонт автомобіля Chevrolet д.р.н. [NUMBER] від 25 липня 2018 року позивачем проведений розрахунок страхового відшкодування та складений страховий акт №ЦВ/18/0872 на підставі якого [PERSON] проведена згідно платіжного доручення від 19 червня 2018 року виплата страхового відшкодування в сумі 48841,42 грн. та платіжного доручення від 14 серпня 2018 року в сумі 18000 грн.(а.с.37-42,47-49). Згідно розрахунку страхового відшкодування та складений страховий акт №ЦВ/18/0873 на підставі якого [PERSON] проведена згідно платіжного доручення від 25 червня 2018 року виплата страхового відшкодування в сумі 19609,94 грн. та платіжного доручення від 14 серпня 2018 року в сумі 10000 грн.(а.с.45, 51-53). ТДВ СК «Альфа- Гарант» 21 листопада 2018 року та 19 грудня 2018 року звертався до [PERSON] з регресною вимогою в обсязі виплаченого [PERSON] та [PERSON] страхового відшкодування (а.с.54-60). Між сторонами виник спір стосовно стягнення з [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа- Гарант» суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту перебування [PERSON] під час ДТП в стані наркотичного сп`яніння, який встановлений та доведений постановою Оболонського районного суду міста Києва від 01 червня 2018 року. Тому, в нього виник обов`язок компенсувати в порядку регресу виплачену ТДВ СК «Альфа- Гарант» суму страхового відшкодування двом потерпілим в загальному обсязі 96451,36 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність ТДВ СК «Альфа- Гарант» заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення 96451,36 грн. виплаченого страхового відшкодування, тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з огляду на ухвалення судом рішення на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа- Гарант» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 4023,00 грн. (а.с.5,85,112).

Outcome: approved