Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 28 червня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписав заяву на отримання кредиту, ознайомився із умовами кредитування. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором, а відповідач не сплачував своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, чим порушив свої зобов'язання. Банк просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 6 701,83 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 14 254,42 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн. і штраф (процентна складова) - 1 047,81 грн., що в сумі становить 22 254,06 грн., та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника Банку, зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив письмові пояснення, в яких зазначив, що у 2008 році він був приватним підприємцем та відкрив картковий рахунок приватного підприємця у Банку, яким користувався близько двох років. Разом із даною карткою йому (відповідачу) видали кредитну картку на 1 000 грн. Він ([PERSON]) не має коштів для погашення заборгованості за кредитним договором, а також не має змоги з'явитися в судове засідання на розгляд справи. Суд проводить заочний розгляд справи у відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією статуту (а.с. 23). В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви від 28 червня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 1 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується матеріалами справи та проти чого не заперечував відповідач в своїх поясненнях. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. З матеріалів справи вбачається, що відповідач погодився з тим, що його письмова заява від 28 червня 2008 року разом з умовами і правилами про надання банківських послуг, а також тарифами складає Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис на заяві (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також по оплаті комісії на умовах, передбачених договором від 28 червня 2008 року, внаслідок чого, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5-7), станом на 31 травня 2013 року загальна заборгованість відповідача за договором складає 22 254,06 грн., де: 6 701,83 грн. - заборгованість за кредитом, 14 254,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 047,81 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин, на підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погашати заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена Банком при зверненні до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду Банк сплатив судовий збір в сумі 229,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved