Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 26252029182234 від 29.09.2013 року в розмірі 106299 гривень 85 копійок, який укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал». Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. 29.09.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір за яким відповідач отримала в кредит кошти в розмірі 25635 гривень 33 копійки. Своєчасно та в повному обсязі відповідач кредит не сплачувала і у зв?язку з цим станом на 23.07.2019 року допустила заборгованість в розмірі 106299 гривень 85 копійок, яка складається з: - простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10152 гривні 66 копійок; - простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 15986 гривень 22 копійки; - строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 306 гривень 72 копійки; - простроченої заборгованості з комісії в розмірі 100 гривень; - неустойки в розмірі 79754 гривні 25 копійок. Відповідач надала відзив на позовну заяву в якому позов не визнала у зв`язку із пропуском строку позовної давності, який просить застосувати. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що за заявою відповідача № 26252029182234 від 29.09.2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» надало їй кредитну картку та встановило на ній кредитний ліміт в розмірі 8000 гривень, із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, а відповідач зобов`язувалась погасити кредит протягом 24 місяців з дня отримання та сплатити відсотки за його використання (а.с. 12). Розмір плати за обслуговування кредиту становив 2%. В цій же заяві відповідач вказала, що вона ознайомилась з Загальними умовами договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які викладені окремим документом (а.с. 9-11). Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються §1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з виписки по рахунку (а.с. 16) заборгованість відповідача станом на 23.07.2019 року становить 106299 гривень 85 копійок, яка складається з: - простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10152 гривні 66 копійок; - простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 15986 гривень 22 копійки; - строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 306 гривень 72 копійки; - простроченої заборгованості з комісії в розмірі 100 гривень; - неустойки в розмірі 79754 гривні 25 копійок. Даний розрахунок викликає сумнів у його правильності, виходячи з наступного: -в заяві вказано, що відповідачу встановлюється ліміт овердрафту (суми кредиту) в розмірі 8000 гривень, а в виписці по рахунку заборгованість по кредиту вказана в розмірі 10152 гривні 66 копійок; -зазначена неустойка в розмірі 79754 гривні 25 копійок, але навіть не зазначено, яка це неустойка відповідно до ст. 549 ЦК України - штраф чи пеня; -не наданий розрахунок заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії та неустойки з якого можливо було б зрозуміти з яких строків та розмірів платежів виходив позивач при здійсненні нарахування боргу. Крім того Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» не надало доказів того, що воно є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал». Зазначення цього лише в статуті банку не є належним доказом правонаступництва. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed