Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту. В обґрунтування позову зазначається, що 08.01.2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (пізніше АТ «Ощадбанк») та [PERSON] було укладено договір № 624296 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. За умовами договору банком на підставі наданих відповідачем документів було відкрито рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» в гривні. Банк зобов`язався приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та проводити розрахункові операції. 16.04.2015 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір, умовами якого встановлено кредит в сумі 16 300 грн, строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, сплачується щомісячно і складає 28 % річних. Крім того, згідно умов додаткового договору позичальник зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковими чи неробочим. Також умовами додаткового договору передбачено, що у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, позичальник гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном чи майновими правами. Таким чином, зі сторони позивача відповідач належним чином була повідомлена та ознайомлена з усіма наявними умовами кредитування, вартістю супутніх витрат, пов`язаних з отриманням кредиту, його обслуговуванням та поверненням. Позивач виконав свої зобов`язання по договору, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, але відповідач [PERSON] порушує умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку. Станом на 23.03.2020 року сума боргу відповідача перед позивачем становить 22 033грн 64 коп та складається з : 16 295, 74 грн - заборгованості за основним боргом (кредитом); 4187, 77 грн- процентів за користування кредитом; 6,00 грн - комісії; 403, 97 грн - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 195, 55 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 299, 42 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 645, 19 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Зазначену суму заборгованості позивач просить суд стягнуті з відповідача разом із судовими витратами. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 14 квітня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 04 травня 2020 року. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] у встановлений судом термін не подала заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, нею було отримано судову повістку разом з копіями документів 14.04.2020 року згідно поштової розписки, що міститься в матеріалах справи. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановленому законом порядку не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 08 січня 2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 624296 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Зазначений договір підписаний сторонами у встановленому законом порядку (а.с.5-5зв.) Додатком до даного договору були тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки відкритого за пакетом «Зарплатний», з умовами якого відповідач [PERSON] ознайомлена під підпис (а.с.6-6зв.) Крім того, додатком до договору були правила користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», із якими відповідач [PERSON] також ознайомлена, про що свідчить її підпис (а.с.7-7зв.) 16 квітня 2015 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору № 624296 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, умовами якого встановлено кредит в сумі 16 300 грн, строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки. З умовами договору відповідач [PERSON] ознайомлена, про що свідчить ї підпис (а.с.8-8зв.) Додатком 3 до договору № 624296 ( в редакції додаткового договору від 16.04.2015 р.) передбачено вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості, із якими [PERSON] також ознайомлена під підпис (а.с.10) Про ознайомлення відповідача із умовами кредитування згідно укладеного договору свідчить її підпис на повідомленні (а.с.11-11зв.) Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.03.2020 року борг позичальника [PERSON] за договором № 624296 становить 22 033грн 64 коп та складається з : 16 295, 74 грн - заборгованості за основним боргом (кредитом); 4187, 77 грн- процентів за користування кредитом; 6,00 грн - комісії; 403, 97 грн - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 195, 55 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 299, 42 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 645, 19 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.13-15). Активне користування відповідачем послугами позивача також підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , який додано до позовної заяви (а.с.16-23). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Відповідно до ч.1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним, пеня за прострочення виконання зобов`язання із своєчасного повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, інфляційні втрати підлягає стягненню з відповідача. Також суд вважає за необхідне зазначити, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Так як відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором, тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом строку його дії. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Поскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, що була сплачена позивачем і документально підтверджена ордером від 03.04.2020 року і яка складає 2102 грн. На основі викладеного,

Outcome: approved