Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

АТ «Альфа Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] , такими що втратили право користування трикімнатною квартирою, загальною площею 68,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; зняти з реєстраційного обліку відповідачів з трикімнатної квартири, загальною площею 68,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «АЛЬФА-БАНК», де в п.п.1.2. визначено, шо правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Згідно ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Альфа Банк» було оформлено право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 68,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] . Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 4.6.3. Договору іпотеки від 22 жовтня 2007 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 лютого 2020 року № 202028547, за АТ «Альфа-Банк» було зареєстровано право власності, на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки ТОВ «ЄРЦ КП» про реєстрацію та склад сім`ї №1/18885, у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітньої особи. Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення. Проте колишній власник продовжує користуватися ним та відмовляється добровільно виселятися. 16 квітня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, повідомлені належним чином. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, у судове засідання не з`явились, подали заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності. Крім того, надали суду висновок, в якому вважають за недоцільне зняття з реєстрації неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з адреси: [ADDRESS] (а.с. 61-62). Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 22 жовтня 2007 року уклав з АКБСР «Укрсоцбанк» іпотечний договір №105/25-165-7, відповідно до якого передав у іпотеку банку трикімнатну квартиру, загальною площею 68,2 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-8). У спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки № 1/18885 від 04 вересня 2019 року про реєстрацію та склад сім`ї (а.с. 9). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира, загальною площею 68,2 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності АТ «Альфа-банк» (а.с. 10-11). Відповідачі зареєстровані і проживають у спірній квартирі (а.с. 9), що створює перешкоди у здійснені законних прав власника - позивача, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. На адресу відповідачів позивач 20 лютого 2020 року надіслав вимогу про добровільне виселення (а.с. 12). Відповідачці [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років (а.с. 61). На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а тому у задоволенні вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку слід відмовити. Враховуючи вищевказане, а також те, що власником спірної квартири [ADDRESS] є позивач, факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою створює перешкоди у здійснені позивачем законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування спірною квартирою, та достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що є достатньою підставою для зняття цих осіб з реєстрації. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial