Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08.04.2008 року, згідно якої отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідач зобов`язалась повернути отриманий кредит разом з відповідними відсотками у строк, визначений умовами кредитного договору, про що засвідчив своїм підписом. За умовами кредитного договору [PERSON] своє зобов`язання не виконав, [INFO] помер. На дату смерті заборгованість позичальника становить 9588,22 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, позивач вважає, що сума боргу підлягає примусовому стягненню зі спадкоємців, оскільки [PERSON] постійно проживав разом із спадкоємцями, якими є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На виконання вимог ч. 3 ст. 1281 ЦК України, позивачем 09.06.2020 року була направлена претензія кредитора до Трускавецької державної нотаріальної контори, та 25.06.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ Приватбанк. 21.09.2020 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Ухвалою судді від 26 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше . Відповідачами не подано відзиву у встановлений судом строк, однак від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшла заява із доданими до неї копіями документів, в якій зазначено, що померлий [PERSON] не мав у власності жодного майна. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного: Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 08.04.2008 та Умов та правил надання банківських послуг, між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами кредитного договору позичальник своє забов`язання не виконав. У результаті невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором від 08.04.2008 року, станом на дату смерті [INFO] , перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 9588,22 грн. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 27.07.2019 року, актовий запис № 134. На дату його смерті заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку позивача становить 9588 грн. 22 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові ВС від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. Позивачем 09.06.2020 року була направлена претензія кредитора до Трускавецької державної нотаріальної контори. У відповіді в.о. завідувачки Трускавецької ДНК У.Т.Костур від 18.06.2020 року за вих № 631/02-14, зазначено, що претензію отримано 18.06.2020 року та зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції за № 758/02-14 після смерті [INFO] гр. [PERSON] . Також повідомлено, що за даними алфавітної книги обліку спадкових справ, ними не заведено спадкову справу та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після [PERSON] ніхто не звертався. Спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Як визначено ч.1, 2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Позивачем не надано суду доказів, які б встановлювали належність спадкодавцю [PERSON] будь-якого рухомого чи нерухомого майна, його вартості та відомостей про отримання відповідачами у спадщину від померлого будь- якого майна. Як встановлено судом, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, тобто ніхто з його спадкоємців, у тому числі і відповідачі по справі спадщини не прийняли. Крім того, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.02.2021 року, то у [PERSON] відсутнє будь-яке нерухоме майно. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить висновку, що правові підстави для стягнення із відповідачів на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 9588,22 грн., як спадкоємцями померлого [PERSON] відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати відповідно до положень частини другої статті 141 ЦПК України, покладаються на позивача та відповідачами не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed