Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» м.Київ звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що відповідач, з метою отримання кредитних послуг, підписала заяву від 17 грудня 2013 року, згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 04 червня 2014 року відповідачу переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис у заяві. Підписання даного договору було прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг». При укладенні Договору сторони досягли усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов»язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 11 грудня 2018 року має заборгованість в розмірі 29217 грн. 84 коп., яка складається з: 5073 грн. 55 коп. - тіло кредиту; 7108 грн. 31 коп. - проценти за користування кредитом; 15168 грн. 46 коп. - пеня, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду. У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з»явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 03 січня 2019 року про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути судові витрати понесені при зверненні до суду у виді сплати судового збору. Відповідач позовні вимоги визнала, пояснивши, що причиною не виконання кредитного зобов»язання перед АТ КБ «ПриватБанк» є відсутність постійного доходу, перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною, потребою коштів на лікування дитини, в зв»язку з хворобою, а тому зазначені обставини унеможливили своєчасне внесення коштів на рахунок банківської установи. Неявка представника позивача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторона повідомлена вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об'єктивного розгляду і слухає справу у його відсутності. Суд, враховуючи клопотання позивача про судовий розгляд у його відсутність, пояснення відповідача про визнання позову у підготовчому судовому засіданні, на підставі ст.200 ЦПК України, приходить до висновку про можливість прийняття рішення у підготовчому засіданні, та дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі, звернулася 17 грудня 2013 року із анкетою-заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», позивача по справі, та отримала кредитну картку «Універсальна». 04 червня 2014 року відповідачу переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8), тобто, між сторонами укладено договір, що складається із анкети-заяви позичальника (а.с.8), умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.13) та «Умов і Правил надання банківських послуг», де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом (а.с.14-47), який позивачем був виконаний. Відповідач зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11 грудня 2018 року має заборгованість в розмірі 29217 грн. 84 коп. (а.с.10-12). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України плата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. Із досліджених судом доказів вбачається, що відповідач по справі, звернулася 17 грудня 2013 року із анкетою-заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», позивача по справі, та отримала кредитну картку «Універсальна». 04 червня 2014 року відповідачу переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і в будь-який момент Банк може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Одночасно п.1.1.3.2.4 «Умов і Правил надання банківських послуг», передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин Договору, в зв»язку з чим може змінюватись Банком розмір відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.1.1.3.1.9 «Умов і Правил надання банківських послуг». На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов»язань за Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» відповідач зобов»язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.7, п.2.1.1.5.6, п.2.1.1.7.6 «Умов та Правил надання банківських послуг», у випадку невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання по поверненню кредиту, в тому числі і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку; власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту; при порушенні строків платежів по кожному із грошових зобов»язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов»язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені витрати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов»язань за кредитом, згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору, клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.1.4.2, п.2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в разі невиконання боржником своїх зобов»язань за цим договором. Пунктом 1.1.7.11 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє напротязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо напротязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же самий строк. Пунктом 1.1.7.43 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках Договору або підписаного під дію Договору, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених Договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком за Договором, в тому числі по Овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, своїм правом відповідач не скористалася. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, остільки позивач довів суду не виконання відповідачем зобов»язань за кредитним договором, а відповідач, в силу вищенаведених обставин, позов визнала. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1921,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією анкети-заяви [PERSON] від 17 грудня 2013 року, копією розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2015 року копією розрахунку заборгованості за кредитним договором від 11 грудня 2018 року, копією Витягу з тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», копією витягу з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку», копією виписки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України від 01 березня 2018 року, копією Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) від 21 травня 2018 року, копією виписки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України стосовно АТ КБ «ПриватБанк» від 14 червня 2018 року, копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, платіжними дорученнями №PROM0ВРZRM від 10 вересня 2018 року та №BOTM3В1WNL 03 січня 2019 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved