Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 01 вересня 2006 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому було збільшено до 5700 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 30 червня 2020 року становить 399270,86 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5699,16 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 391287,90 грн., заборгованості за пенею 2283,80 грн. Враховуючи наведене, а також те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просили суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість в сумі 138559,05 грн., яка складається з 5699,19 грн. заборгованості за кредитом та 132859,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом з 01.09.2006 по 31.10.2018, а також судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07 жовтня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позові зазначає про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 01 вересня 2006 року [PERSON] підписав анкету-заяву б/н про надання банківських послуг (а.с. 27). З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 16.08.2006, термін дії 08/13; № [NUMBER] , дата відкриття 02.04.2012, термін дії 04/16; № [NUMBER] , дата відкриття 13.02.2014, термін дії 11/17 (а.с.25). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] , 16.08.2006 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , 01.09.2006 встановлено кредитний ліміт 5000 грн., 11.02.2009 зменшено кредитний ліміт 4900 грн., 19.03.2012 збільшено кредитний ліміт 5700 грн., 20.03.2012 зменшено кредитний ліміт 5700 грн., 15.01.2020 зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 26). З виписки за договором №б/н [PERSON] станом на 09.07.2020 вбачається, що 01.09.2020 на картковий рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000 грн., та з 05.09.2006 вбачається рух коштів по кредитній картці (а.с. 7-16). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 01.09.2006, згідно якого станом на 30.06.2020 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 399270,86 грн.; яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5699,16 грн.; заборгованості за процентами 391287,90 грн.; заборгованості по пені 2283,80 грн; заборгованість до стягнення становить 138559,05 грн. (а.с.17-24). Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що 01.09.2006 банк та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору, відповідно до умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом в 5000 грн. На підтвердження умов договору банк надав суду копію заяви [PERSON] від 01.09.2006, в якій наведені анкетні дані позичальника, відомості щодо наданих банківських послуг - кредитна картка Універсальна, в валюті - гривна, кредитний ліміт 5000 грн.; витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку в редакції, що діяла на момент підписання заяви, розрахунок заборгованості. Однак, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить підпису [PERSON] , заява не містить даних про умови кредитування, зокрема щодо розміру процентів, неустойки. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів за договором кредиту. Разом з тим, АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору № б/н від 01 вересня 2006 року за кредитом в розмірі 5699,16 грн. А тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 86,46 грн. (5699,16 грн. х 2102 грн. : 138559,05 грн.).

Outcome: partial