Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою-Договором №101/7183606-СК від 24.10.2019 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 24.10.2019 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було укладено Заяву-договір на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки №101/7183606-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого банк оформив платіжну картку із встановленим кредитним лімітом 66114,06 грн., строк користування 12 місяців, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 43,2 %, цільове призначення кредиту - на споживчі цілі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01.03.2021 має заборгованість у розмірі 96 661 грн. 31 коп. з яких: заборгованість по тілу кредиту - 64 162,54 грн, заборгованість по процентами - 32 498,77 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі сплаченого судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24.10.2019 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] укладено Заяву-договір №101/7183606-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно з вказаною заявою, відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні. Відповідно до умов якого банк оформив платіжну картку із встановленим кредитним лімітом 66114,06 грн., строк користування 12 місяців, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 43,2 %, цільове призначення кредиту - на споживчі цілі. У заяві зазначено, що відповідач підписанням цієї заяви-договору погодився з тим, що Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на веб-сайті банку, Умови підключення до клієнт-банку «ТАС24», Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи банку разом з цією Заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами. До заяви-договору банк додав Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а також інформацію щодо Пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №101/7183606-СК від 24.10.2019 року, відповідач станом на 01.03.2021 року має заборгованість у розмірі 96 661 грн. 31 коп. з яких: заборгованість по тілу кредиту - 64 162,54 грн., заборгованість по процентами - 32 498,77 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідача до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань перед банком за умовами укладеного між сторонами договору. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача в повному обсязі доведено обґрунтування позовних вимог, а відповідачем доводи позову не спростовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved