Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» 23.12.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 30.09.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 30.10.2019 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 11871,30 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. 10.01.2020 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання 13.02.2020 року. Учасники справи у судове засідання призначене на 13.02.2020 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання позивача АТ КБ «ПриватБанк» щодо розгляду справи за відсутністю його представника. В клопотанні представник позивача також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу його реєстрації, відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 23.01.2020 року. Причини неявки відповідач суду не повідомив, жодних клопотань до суду не заявляв. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 18.02.2020 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся 30.09.2008 року до АТ «КБ «ПриватБанк» із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 30.09.2008 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача. Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач зазначив, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 30.10.2019 року існує заборгованість у розмірі 11871,30 грн., з яких: - 1393,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 9674,04 грн. - заборгованість за відсоткам за користування кредитом; - 0,00 грн. - заборгованість за комісією; - 0,00 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 553,40 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 30.09.2008, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 30.10.2019 року, встановлено, що 20.10.2008 року [PERSON] сплатив 1400,00 грн. в рахунок погашення за наданим кредитом, отже фактично сума отриманого кредиту була погашена менше ніж за місяць з моменту отримання кредитних коштів. Також з зазначеного розрахунку вбачається нарахування тривалий час відсотків за заборгованістю, внесення 300,00 грн. 22.02.2017 року та 200,00 грн. 18.08.2017 року. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт існування заборгованості відповідно наданого розрахунку, разом з тим вбачається, що відповідач повернув отриманні кошті в розмірі 1400 грн., через 20 днів тобто менше ніж через місяць, отже належного обґрунтування нарахованих відсотків суду не надано. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. У зв`язку з викладеним, дослідивши надані докази до позовної заяви, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, а саме пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність, суд відмовляє у задоволенні позовної заяви у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги банку не були задоволенні, то суд не вбачає підстав для стягнення судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed