Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

АТ КБ ПриватБанк звернулося 19.04.2018 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови договору б/н від 07.04.2011 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 50661 грн. 39 коп., з яких: тіло кредиту 9611,07 грн.; нараховані відсотки за користування кредитом 3562,23 грн.; пеня 34599,45 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процента складова) 2388,64 грн. Ухвалою судді від 18.05.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 20.06.2018 р. 20.06.2018 р. розгляд справи було відкладено на 23.08.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. 23.08.2018 р. розгляд справи було відкладено на 20.09.2018 р. у звязку із зайнятістю судді в іншому провадженні. 20.09.2018 р. розгляд справи відкладено на 19.10.2018 р. згідно п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 19.10.2018 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 22.11.2018 р. на підставі ч.1 ст.240, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 22.11.2018 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2018 р. на підставі ч.1 ст.240, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав для огляду оригінали витребуваних судом документів. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, в процесі розгляд справи просив відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених в письмовому клопотанні (а.с.56). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та в процесі розгляду справи відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.04.2011 р. [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 8000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.2.1.1.5.7 договору, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) оплати винагороди банку. П.2.1.1.5.7 договору передбачено обовязок відповідача слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно п.2.1.1.12.2 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 13.03.2018 року має заборгованість в сумі 50661,39 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 9611,07 грн.; відсотки за користування кредитом 3562,23 грн.; пеня 34599,45 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2388,64 грн. (а.с.4-5, 6-7). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідност.526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 13173,30 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 9611,07 грн.; відсотки за користування кредитом 3562,23 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача пені 34599,45 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 2388,64 грн., суд виходив з наступного. Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст.\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Донецької області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету\~Міністрів України\~№ 1275-р\~від 02.12.2015\~року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься\~м. Донецьк. Як вбачається зі справи, відповідач постійно проживав у м.Донецьку, де працював, що підтверджено відміткою в його трудовій книжці серії АГ № 482718 (а.с.57), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені у розмірі\~34599,45 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.17.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. -(фіксована частина); 2388,64 грн. (процентна складова), необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 458,12 грн.

Outcome: partial