Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

В березні 2020 року позивач ТОВ «ФК «Форінт» в особі директора звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» Коровайко Оксани Сергіївни, в якому просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33210882 від 27.12.2016 14:46:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» - про припинення іпотеки; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33208924 від 27.12.2016 14:00:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» - про припинення обтяження; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28.12.2016, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. за реєстровим № 2262; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 18368254 від 28.12.2016 13:01:02 внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 29.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софійський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» укладено генеральну кредитну угоду. 03.12.2013 в рамках Генеральної кредитної угоди між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «Агротехнологія» укладено кредитний договір № 010/32/032. 27.11.2015 в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Банк «Софійський» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 12/32/060, за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку належне на праві власності нерухоме майно: квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30.11.2017 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва задоволено поовні вимоги ПАТ «Банк «Софійський» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 06.05.2019 між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено договір № 03 купівлі-продажу майнових прав. 12.06.2019 державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. відмовила у державній реєстрації прав та їх обтяжень у звязку з тим, що заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим набувачем, тобто відбувся перехід права власності з іпотекодавця на іншу особу. 27.12.2016 державним реєстратором КП «Спецжитлофонд» Коровайко О.С. внесено запис про припинення обтяження майна іпотекою та забороною на відчуження нерухомого майна на підставі довідки № 14/165/16 від 12.12.2016. 28.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . 21.08.2019 ТОВ «ФК «Форінт» отримав відповідь КП «Спецжитлофонд», в якому зазначено, що у останнього відсутні будь-яка інформація та документи стосовно пакетів документів, які надавались державного реєстратору Коровайко О.В. для зняття обтяжень. 18.02.2020 позивач дізнався, що 23.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. зареєстровано обтяження предмету іпотеки забороною на нерухоме майно. Підставою для обтяження квартири забороною є договір про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Інтрострой». Таким чином, [PERSON] було взято на себе грошове зобов`язання, забезпеченням виконання якого виступає квартира, що є предметом іпотеки. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та відновлення правового статусу, який існував до його порушення. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2020 року відкрито провадження по справі та постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, справу призначено в підготовче засідання. В червні 2020 року позивач ТОВ «ФК «Форінт» в особі директора подали до суду уточнену позовну заяву, в якій просили скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33210882 від 27.12.2016 14:46:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» - про припинення іпотеки та поновити запис № 12264366 від 27.11.2015 про обтяження майна іпотекою; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33208924 від 27.12.2016 14:00:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» - про припинення обтяження та поновити запис № 12264407 від 27.11.2015 про обтяження майна забороною; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28.12.2016, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. за реєстровим № 2262; захистити порушене право ТОВ «ФК «Форінт» та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 18368254 від 28.12.2016 13:01:02 внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та поновити запис № 12250692 від 27.11.2015 про реєстрацію права власності за [PERSON] ; стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. У вересні 2020 позивач ТОВ «ФК «Форінт» в особі директора подали до суду уточнену позовну заяву, в якій просили визнати незаконним та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33210882 від 27.12.2016 14:46:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» - про припинення іпотеки та поновити запис № 12264366 від 27.11.2015 про обтяження майна іпотекою; визнати незаконним та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33208924 від 27.12.2016 14:00:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» - про припинення обтяження та поновити запис № 12264407 від 27.11.2015 про обтяження майна забороною; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28.12.2016, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. за реєстровим № 2262; захистити порушене право ТОВ «ФК «Форінт» та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 18368254 від 28.12.2016 13:01:02 внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та визнати право власності на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . У жовтні 2020 позивач ТОВ «ФК «Форінт» в особі директора подали до суду уточнену позовну заяву, в якій просили визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП УЕЖФСП «Спецфилофонд» від 27.12.2016 14:46:07 за індексним номером: 33210882, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33210882 від 27.12.2016 14:46:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , КП УЕЖФСП «Спецжитлофонд» - про припинення іпотеки та поновити в ДРРПНМ запис № 12264366 від 27.11.2015 про обтяження майна іпотекою; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП УЕЖФСП «Спецфилофонд» від 27.12.2016 14:00:07 за індексним номером: 33208924, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33208924 від 27.12.2016 14:00:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , КП УЕЖФСП «Спецжитлофонд» - про припинення обтяження та поновити в ДРРПНМ запис № 12264407 від 27.11.2015 про обтяження майна забороною; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28.12.2016, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. за реєстровим № 2262; захистити порушене право шляхом визнаня незаконним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.12.2018 13:01:03 за індексним номером: 33240067, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 18368254 від 28.12.2016 13:01:02 внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та визнати право власності на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку позивач надав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Інші сторони в судове засідання з`явилися одноразово, і в подальшому більше не з`являлися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представники відповідача-1 [PERSON] та відповідача-2 [PERSON] в черговий раз подали заяву, в якій просили відкласти розгляд справи на інший день. Положеннями ст. 44 ЦПК України, 43 ГПК України, ст. 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання ними не допускається. Зловживання процесуальними правами, або так звані «процесуальні диверсії» - є будь-якими деструктивними діями з використанням процесуальних прав особи, яка бере участь у розгляді судової справи, з метою максимально ускладнити опоненту виграш правового спору в цілому або завдати збиток його певним інтересам, що в будь-якому випадку порушує право особи на справедливий суд, про яке так часто наголошують вітчизняні суди та Європейський суд з прав людини в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Додатково, в контексті ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» доцільно також зазначити, що Європейський суд з прав людини ще 07.07.1989 р. у своєму рішенні у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах проти України також неодноразово зазначав, що однією з ролей національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. п. 28 рішення у справі Шульга проти України від 02.12.2010 р., Заява № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. п. 24 рішення у справі Мусієнко проти України від 20.01.2011 р., Заява № 26976/06). Отже, суд приходить до висновку, що систематиче направлення на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи без підтверджуючих документів про поважність причин, та в останній момент до початку розгляду справи, свідчить про зловживання процесуальними правами з боку відповідачів, що також призводить до порушення розумних строків розгляду справи. Представники відповідача-1 [PERSON] та відповідача-2 [PERSON] зловживають правами постійно вносять клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з цим, суд вважає можливим постановити рішення у справі, оскільки у справі наявні відзив та всі необхідні пояснення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копії матеріалів реєстраційної справи № 788429380000, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софійський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» укладено генеральну кредитну угоду № 01/32/031 за умовами якої, з урахуванням змін та доповень внесених Додатковою угодою № 01/32/031/1 від 27.11.2015, Банк, на підставі цієї угоди, зобов`язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах ціїє угоди та які є її невід`ємними частинами. 03.12.2013 в рамках Генеральної кредитної угоди між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «Агротехнологія» укладено кредитний договір № 010/32/032, за умовами якого, з урахуванням змін та доповнень, внесених Додатковою угодою № 010/32/032/2 від 27.11.2015, Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі та на умовах погоджених в кредитному договорі. 27.11.2015 в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Банк «Софійський» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 12/32/060, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. за реєстровим № 3136, за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку належне на праві власності нерухоме майно: квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30.11.2017 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Софійський» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вирішено в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Агротехнологія» перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Софійський» за генеральною угодою № 01/32/031 від 29.11.2013та кредитного договору № 010/32/032 від 03.12.2013, укладеного між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «Агротехнологія» в розмірі 5818356,90 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - об`єкт нерухомості [ADDRESS] , загальною площею 104,1 кв.м. (свідоцтво про право власності серії [NUMBER] видане Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (Наказ № 972-С/КІ від 15.08.2011) право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.11.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 788429380000, номер запису про право власності: 12250692, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 48550758 від 27.11.2015, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною реалізації предмета іпотеки встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Частиною 2 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, 06.05.2019 між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено договір № 03 купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п. 1.1. договору продавець передав, а покупець прийняв у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, в тому числі право вимоги за: генеральною угодою № 01/32/031 від 29.11.2013 та кредитним договором № 010/32/032 від 03.12.2013; іпотечним договором № 12/32/060 від 27.11.2015 укладений з фізичною особою - [PERSON] . За умовами вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» набула право вимоги за генеральною угодою № 01/32/031 від 29.11.2013 та кредитним договором № 010/32/032 від 03.12.2013. укладеними між ПАТ «Банк «Софійський» і ТОВ «Агротехнологія» та всіма забезпечувальними договорами за основними зобов`язаннями, в тому числі і іпотечним договором № 12/32/606 від 27.11.2015, укладеним між ПАТ «Банк «Софійський» і [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. за реєстровим № 3136. 12.06.2019 державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. відмовила у державній реєстрації прав та їх обтяжень у звязку з тим, що заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим набувачем, тобто відбувся перехід права власності з іпотекодавця на іншу особу. З витягу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вбачається, що 27.12.2016 державним реєстратором КП «Спецжитлофонд» Коровайко О.С. внесено запис про припинення обтяження майна іпотекою та забороною на відчуження нерухомого майна на підставі довідки № 14/165/16 від 12.12.2016. 28.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 104,1 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. за реєстровим № 2262, 28.12.2016 о 13:01:02 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 18368254 про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . 21.08.2019 ТОВ «ФК «Форінт» на свій запит № 2/2019/08/567 від 08.08.2019 отримав відповідь КП «Спецжитлофонд» № 056/24-1841 від 14.08.2019, в якому зазначено, що державний реєстатор Коровайко О.В. перебувала з КП «Спецжитлофонд» у трудових відносинах з 11.07.2016 по 20.02.2017 і у останнього відсутні будь-яка інформація та документи стосовно пакетів документів, які надавались державного реєстратору Коровайко О.В. для зняття обтяжень. 18.02.2020 позивач дізнався, що 23.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. зареєстровано обтяження предмету іпотеки забороною на нерухоме майно. Підставою для обтяження квартири забороною є договір про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Інтрострой». Таким чином, [PERSON] було взято на себе грошове зобов`язання, забезпеченням виконання якого виступає квартира, що є предметом іпотеки. Стаття 6 Конституції України закріплює, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно зі статтею 19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ч. ч. 1, 4, 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Системний аналіз положень ст. ст. 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для внесення запису про припинення іпотеки стала довідка за вих. № 14/165/16 від 12.12.2016 видана ПАТ «Банк «Софійський» про нібито відсутність заборговності за кредитним договором, проте заборгованість підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Окрім того, через 3 місяці після видачі зазначеної довідки, Банк звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кердитним договором, що також на думку суду, свідчить про наявність заборгованості згідно бухгалтерських облікових документів Банку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. За змістом ст. 18 вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Положеннями ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію пра на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію праві, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що проведення державної реєстрації та прийняття рішення державного реєстратора КП УЕЖФСП «Спецфилофонд» від 27.12.2016 14:46:07 за індексним номером: 33210882, про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 33210882 від 27.12.2016 14:46:07 внесений Коровайко Оксаною Сергіївною , КП УЕЖФСП «Спецжитлофонд» - про припинення іпотеки та поновити в ДРРПНМ запис № 12264366 від 27.11.2015 про обтяження майна іпотекою; а також рішення державного реєстратора КП УЕЖФСП «Спецфилофонд» від 27.12.2016 14:00:07 за індексним номером: 33208924 про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 33208924 від 27.12.2016 14:00:07 внесеного Коровайко Оксаною Сергіївною , КП УЕЖФСП «Спецжитлофонд» - про припинення обтяження та поновити в ДРРПНМ запис № 12264407 від 27.11.2015 про обтяження майна забороною, здійснено та прийнято всупереч вищевказаним приписам та положенням вказаних законів Разом з тим, укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу предмету іпотеки вимогам закону не відповідає, є недобросовісним та направленим на завдання шкоди заінтересованій особі - іпотекодержателю. [PERSON] як покупець предмету іпотеки, була обізнана з інформацією про те, що квартира знаходиться в іпотеці, кредитні зобов`язання є непогашеними, а тому відчуження такої квартири є незаконним. Сторони договору купівлі-продажу умисно діяла на шкоду кредитору, чим завдали значних збитків. Як вбачається з матеріалів справи, позичальником кредитних коштів було ТОВ «Агротехнологія» засновником якого до 23.12.2011 був [PERSON] - батько [PERSON] та чоловік [PERSON] , а з 24.12.2011 [PERSON] - рідний дядько [PERSON] . [PERSON] продавець предмету іпотеки є матір`ю [PERSON] покупець предмету іпотеки, що підтверджується листом Голосіївського рапйонного у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану № 564/21.3-38 від 02.03.2021, тобто предмет іпотеки з якого незаконно було знято обтяження іпотекою, було відчужено [PERSON] на користь близького родича. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відчуження предмета іпотеки за оспорюваним правочином купівлі-продажу без згоди іпотекодержателя свідчить про невідповідність оспорюваного правочину вимог цивільного законодавства, що є підставою визнання такого правочину недійсним. Відповідно до правових висновків, сформованих Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 р. у справі № 299/396/17 (провадження № 61-26562св18), від 24.07.2019 р. у справі № 405/1820/17 (провадження № 61-2761св19) будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. При цьому та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства. Оспорюваний правочин вчинений у період існування невиконаного зобов`язання, забезпеченого іпотекою. Правочин вчинений між близькими родичами за ціною у 40 разів нижчою за ринкову. Відповідач [PERSON] як покупець предмету іпотеки, була обізнана з інформацією про те, що квартири знаходиться в іпотеці, кредитні зобов`язання є непогашеними. Сторони договору купівлі - продажу умисно діяли на шкоду кредитору. Отже, суд доходить до переконання, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі - продажу предмету іпотеки вимогам закону не відповідає, вчинений без згоди іпотекодержателя, є недобросовісним та направленим на завдання шкоди заінтересованій особі - іпотекодержателю, а тому, вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 28.12.2016, укладеного між відповідачачами [PERSON] та [PERSON] , є обґрунтованими, і підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» Коровайко Оксани Сергіївни про скасування рішень державного реєстратора та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 8408,00 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідачів.

Outcome: approved