Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне. Наприкінці 2005 року позивачка познайомилась з відповідачем та між ними склались стосунки за яких вони бажали утворити сім`ю. Після того, як [PERSON] завагітніла відповідач запропонував проживати їй разом з ним та його батьками. На третій місяць вагітності сторони звернулись до лікарні де за результатом досліджень було встановлено, що народиться донька. У подальшому ставлення [PERSON] до відповідачки та до їх майбутньої дочки погіршувалось, оскільки відповідач бажав сина, а не доньку. На період вагітності [PERSON] проживала у батьків відповідача. [INFO] народилась [PERSON] . Після народження дитини негативне ставлення батьків відповідача та зневажливе ставлення відповідача не змінилось. Питання, щодо утворення сім`ї для відповідача втратило будь - який інтерес та значення. За час вагітності та після народження доньки відповідач не забезпечував дитину необхідними речами. Після спливу трьох місяців після пологів [PERSON] разом з дитиною повернулась до свого будинку за адресою її реєстрації. Після переїзду у грудні 2006 року до свого дому із донькою, відповідач не навідувався, ніякої допомоги не надавав. Кошти на утримання дитини позивачка почала отримувати від держави починаючи з 20.08.2007 року по 17.08.2009 рік. З 2010 року по теперішній час позивачка займається підприємницькою діяльністю, донька [PERSON] утримується виключно за рахунок позивачки. Аліменти з відповідача було стягнуто у примусовому порядку за заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаїв від 16.11.2018 року, згідно якого сума аліментів у твердій грошовій сумі складає 1000,00грн. та станом на 14.02.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №58369873. Позивач вказує, що доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] полягає в тому, що відповідач з дня народження дитини навмисно ухилявся від виконання своїх обов`язків, ніколи не приділяв дитини уваги, ніколи не цікавився її здоров`ям, розвитком та подальшою долею. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дитиною та не підтримує стосунки з нею, не цікавиться її життям, не надає матеріальну допомогу на її утримання, не забезпечує продуктами харчування, одягом. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Весь час за дитиною доглядає позивачка, повністю забезпечує її матеріально, виховує, піклується про неї, дочка проживає разом з нею в її квартирі. В судове засідання позивачка не з`явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Миколаївської облдержадміністрації, в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи орган опіки та піклування Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. . У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2018 року, виданого повторно Центральним районним у місті Миколаїв відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №16. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Житлово - комунального підприємства «БРИЗ» м. Миколаїв, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та є власником особистого рахунку. На даній житловій площі мешкають 3 особи: [PERSON] , 1988 р.н., власник особового рахунку, з 23.05.2018 року, [PERSON] , 2006 р.н., дочка, з 23.05.2018 року, [PERSON] , 1937 р.н., дідусь, з 01.06.2018 року. Згідно договору купівлі - продажу від 06.04.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуновим К.Є., зареєстрованого в реєстрі за №780, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики закладу дошкільної освіти №47 від 07.02.2019 року [PERSON] , [INFO] , відвідувала заклад дошкільної освіти №47 «Барвінок» з 10.06.2010 року по 02.02.2013 рік. До садочку дитину приводила мати, зовнішній вигляд та одяг дівчини був охайний. Мати дитини [PERSON] приймала участь у житті групи, відвідувала батьківськи збори, свята та розваги за участі її дитини, цікавилась успіхами у вихованні дівчинки. Згідно довідки закладу дошкільної освіти №47 Управління освіти Миколаївської міської ради від 07.02.2019 року №18, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідувала заклад дошкільної освіти №47 «Барвинок» з 10.06.2010 року по 02.02.2013 рік. Батько дитини з приводу навчання та розвитку дитини під час перебування її у закладі не звертався та не цікавився. Відповідно до довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 27.06.2018 року №127, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 6-Б класі Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 з 01.09.2019 року. За час навчання [PERSON] батько дівчини в школі не з`являвся, батьківськи збори не відвідував, навчанням та вихованням дитини не цікавився. Згідно наданої характеристики [PERSON] учениці 5-Б класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 Миколаївської міської ради Миколаївської області, [PERSON] навчається у школі з першого класу. Дівчина вихована та позитивна, неодноразово брала участь у організації різних шкільних заходів. На даний час [PERSON] проживає з мамою та бабусею. Батько [PERSON] за весь період навчання не цікавився донькою, у розмовах дитина ніколи не згадувала про батька. Всі питання стосовно навчання та виховання дитини обговорювались виключно з мамою та бабусею. У школі родина [PERSON] характеризується як неповна (без батька). Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/4600/18 від 16.11.2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволені, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№5839887 від 14.02.2019 року, державним виконавцем Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Баловнєвою О.С. розглянута заява стягувача про примусове виконання виконавчого листа №487/4600/18 виданий 03.01.2019 року Заводським районним судом м. Миколаїв та відкрито Виконавче провадження, копія постанови направлено боржнику. Згідно акту обстеження умов проживання складеного Службою у справах дітей Миколаївської міської ради адміністрації Заводського району від 17.05.2019 року №114, для виховання та розвитку дитину створено такі умови: дитина має окрему кімнату в якій є ліжко, шафа для речей, сезонний одяг, власні речі. Стосунки, традиції сім`ї дружні, товариські. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.11.2019 року №6412/020201-22/25/14/19, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому, згідно з роз`ясненням Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач не приділяє неповнолітньої дитині уваги, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved