Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання договору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 вересня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 945/08-876В, відповідно до умов якого Відповідач надав йому грошові кошти у кредит в розмірі 45 000 доларів США на строк до 02 вересня 2023 року. Також, згідно з кредитним договором він зобов'язався сплачувати відповідачу відсотки за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Відповідач, надавши кредит в іноземній валюті (доларах США) переклав ризики, пов'язані із знеціненням валюти на позивача, тобто включив у договір положення, які завідомо є невигідними для нього. Позивач не має наміру відмовлятися від своїх договірних зобов'язань, але зміна обставин в бік значного та різкого підвищення офіційного курсу купівлі-валюти доларів США є для нього істотною зміною обставин, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Сторони в судове засідання не з»явилися. Представник Позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та у встановлений законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2008 між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №945/08-876В, відповідно до якого Відповідач надав Позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 45 000 доларів США. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана норма визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її бігу. Статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.( п.10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізовано Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р.). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що згідно з умовами кредитного договору банк надав, а позивач отримав кредитні кошти. В той же час, згідно зі ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач зазначає, що зміна обставин в бік значного та різкого підвищення офіційного курсу купівлі-валюти доларів США є для нього істотною зміною обставин. Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Частина 2 ст. 652 ЦК України передбачає, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною 4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1.в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2.зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона, не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3.виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4.із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. За змістом ч.2 ст.652 ЦК України, у зв'язку з істотною зміною обставин, договір на вимогу заінтересованої сторони може бути розірваний за рішенням суду за наявності одночасно всіх чотирьох визначених цією нормою Закону умов. Разом з тим, позивач, відповідно до ст.60 ЦПК України, не довів наявності визначеної п.1 ч.2 ст.652 ЦК України обставини того, що в момент укладення договору позивач, з огляду на визначену у кредитному договорі дату остаточного повернення кредиту 02 вересня 2023 р., виходив з того, що відповідна зміна обставин не настане. Даний висновок суду ґрунтується на тому, що неодноразово відбувалися коливання курсу долара США до національної валюти України гривні, що суд визнає загальновідомою обставиною, і яка, відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Суд вважає, що позивач, відповідно до ст.60 ЦПК України, не довів існування обставини передбаченої п.2 ч.2 ст.652 ЦК України, про те, що зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, у зв'язку зі зростанням курсу долара США та збільшенням гривневого еквіваленту розміру кредиту та передбачених Кредитним договором платежів, зумовлена причинами, які заінтересована сторона позивач не міг усунути після їх виникнення при всій турботливості і обачності, оскільки Позивачем взагалі не надано жодних доказів на підтвердження вчинення ним дій на усунення негативних наслідків зростанні курсу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем також не доведено існування умови передбаченої п.3 ч.2 ст.652 ЦК України, про те, що виконання Кредитного договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону позивача того, на що він розраховував при укладенні договору гривневого еквіваленту вартості кредиту. Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору чи визнання недійсним окремих його пунктів, оскільки зазначене стосується обох сторін договору і позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Також позивачем, відповідно до ст.60 ЦПК України, не надано доказів наявності визначеної п.4 ч.2 ст.652 ЦК України обов'язкової умови розірвання договору, оскільки із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, тобто, позивач. Оскільки, Кредитним договором встановлено обов'язок позичальника здійснювати періодичні платежі на повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами, датою остаточного повернення кредиту та сторонами визначено 02 вересня 2023 року, то ризик зміни обставин, а саме коливання валютного курсу, як позичальник, несе позивач. Крім того, та обставина, що ризик зміни обставин несе позичальник за Кредитним договором, також випливає зі звичаїв ділового обороту, що, зокрема, знайшло відображення в п.3.8. Постанови Правління НБУ №168 від 10.05.2007р. (зареєстрована в Міністерстві юстиції 25.05.2007р. №541/13808 «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачам про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», відповідно до якого, в разі надання кредиту в іноземній валюті, банки зобов'язані попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач. За таких обставин суд вважає, що підстави для розірвання Кредитного договору у зв'язку з істотною зміною обставин відсутні, тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 627, 652, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed