Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 12 199,97 грн., посилаючись на те, що відповідач підписала заяву від 01.10.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за кредитним договором не виконала тим, що не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого у неї станом на 24.06.2018 року виникла заборгованість у сумі 12 199,97 грн., яка складається із: кредиту у сумі 1 496,49 грн.; процентів за користування кредитом у сумі 4 457,05 грн.; пені у сумі 5 189,29 грн.; штрафу (процентна складова) у сумі 557,14 грн.; штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12 199,97 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1 762,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що він позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що про зміну відсоткової ставки банк її не повідомляв. SMS-повідомлення від банку про зміну відсоткової ставки не отримувала. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Із матеріалів справи видно, що 01.10.2010 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, де зазначено, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9 на звороті). На виконання умов кредитного договору від 01.10.2010 банк видав відповідачу карту № 5577 2129 1305 3156 із строком дії до лютого 2014 року, відкрив рахунок, встановив кредитний ліміт у сумі 4 000,00 грн. 18.07.2014 року банк видав відповідачу карту № 5168 7553 7311 3741 із строком дії\~ до жовтня 2017 року (а.с.5,49-52,61). Відповідач користувалася грошовими коштами банку, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.49-52). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 2.1.1.2.11. Умов та Правил надання банківських послуг, карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні Картки, включно. Із довідки банку видно, що відповідачу видавались дві кредитні картки № 5577 2129 1305 3156, яка відкрита 01.10.2010 року, зі строком дії до лютого 2014 року та № 5168 7553 7311 3741, яка відкрита 18.07.2014 року, зі строком дії до жовтня 2017 року (а.с.61). З розрахунку заборгованості за кредитом та виписки з кредитного рахунку видно, що відповідач зобовязання за кредитним договором не виконала, передбачені умовами договору щомісячні платежі вносила несвоєчасно, останній платіж внесла 25.05.2017 у сумі 600,00 грн. Платіж від 11.07.2017 року у сумі 430,00 грн., суд вважає здійснений поза волею відповідача, оскільки внесений не відповідачем, а банком, шляхом зарахування переказу на карту без зазначення джерела надходження, і тому його не можна вважати як погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором (а.с.52). Як зазначено в розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 24.06.2018 становить 12 199,97 грн., яка складається із: кредиту у сумі 1 496,49 грн.; процентів за користування кредитом у сумі 4 457,05 грн.; пені у сумі 5 189,29 грн.; штрафу у сумі 500,00 грн. (фіксована частина); штрафу у сумі 557,14 грн. (процентна складова) (а.с.7-8). Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка в місяць, що нараховується на залишок заборгованості, для клієнтів держателів карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» становить 2,5 %, з 01.09.2014 2,9 %, з 01.04.2015 3,6 % (а.с.10). Памятка клієнта, що є невідємною частиною кредитного договору, позивачем не надана. В анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, що складена відповідачем 01.10.2010, зазначено, що відповідач отримала платіжну картку кредитка «Універсальна» (а.с.9 на звороті). Із довідки банку від 20.08.2018 видно, що відповідач отримав кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.47). Із розрахунку заборгованості за кредитом видно, що в період з 01.10.2010 до 29.08.2014 відповідачу на залишок заборгованості за кредитним договором нараховувалась базова процентна ставка 2,5 % на місяць (30,00 % на рік), в період з 01.09.2014 до 31.03.2015 - 2,9 % на місяць (34,80 % на рік), в період з 01.04.2015 до 24.06.2018 - 3,6 % на місяць (43,20 % на рік) (а.с.7-8). Згідно з п. 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг банк має право проводити зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Оскільки 01.10.2010 відповідач підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, п. 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати кредитну ставку, то суд вважає, що кредитним договором між сторонами передбачена змінювана процентна ставка. Згідно з ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Отже, право банку на збільшення або зменшення процентної ставки виникає лише тоді, коли кредитним договором передбачена змінювана процентна ставка. У такому разі банк зобовязаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки та одержати його згоду. Позичальник вважається належно повідомленим про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору та отримав підтвердження про його вручення адресатові під розписку. На обґрунтування зміни відсоткової ставки позивач надав два скриншоти, згідно яких відповідач 15.08.2014 повідомлялася про зміну відсоткової ставки на 2,9 %,\~ 15.03.2015\~ -на 3,6 %, які суд до уваги не приймає та вважає їх неналежним доказом, оскільки вони не містять інформації про їх отримання відповідачем (а.с.52-53). Оскільки банк не довів, що позичальник був належно повідомлений про зміну умов кредитного договору, то суд вважає, що банк безпідставно в односторонньому порядку з порушенням умов договору збільшив розмір процентної ставки. Тому суд не погоджується з розрахунком відсотків за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 2,9 % на місяць (34,80 % на рік) в період з 01.09.2014 до 31.03.2015 та за відсотковою ставкою 3,6 % на місяць (43,20 % на рік) в період з 01.04.2015 до 24.06.2018. Тарифи, Наказ СП-2014-6915682 від 18.08.2014 про збільшення процентної ставки для держателів кредитної картки «Універсальна» до 2,9 % на місяць (34,80 % на рік) та Наказ СП-2015-6552838 від 18.02.2015 про збільшення процентної ставки для держателів кредитної картки «Універсальна» до 3,6 % на місяць (43,20 % на рік), суд до уваги не приймає, оскільки позивач не надав належні докази того, що відповідач була з ними ознайомлена. За змістом п. 2.1.1.12.7. Умов та Правил проценти обраховуються за формулою: сума боргу х\~ розмір річних : 100 % : 360 днів х кількість дів в періоді. Проценти за користування кредитними коштами, що підлягають стягненню з відповідача складають 3 180,04 грн. (кредит 1 496,49 грн. х річну базову відсоткову ставку 30,00 % : 100 % : 360 днів х на кількість днів в періоді 2 550 = 3 180,04 грн.). Що стосується заборгованості за пенею у сумі 5 189,29 грн., що є видом неустойки, то суд вважає, що пеня підлягає зменшенню на підставі ч. 2 ст. 616 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданим порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи видно, що кредитний договір укладався сторонами 01.10.2010, відповідач після отримання кредиту у сумі 4 000,00 грн. зобовязання за кредитним договором не виконала, останній платіж внесла 11.07.2017. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості лише 16.07.2018, чим сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання та не вжив заходів до їх зменшення шляхом звернення з позовом до суду після припинення внесення відповідачем щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту. В розрахунку позивач зазначив, що розмір основної заборгованості відповідача становить 1 496,49 грн., а розмір пені 5 189,29 грн., що значно перевищує розмір основної заборгованості та є підставою для зменшення розміру неустойки до розміру заборгованості за основним зобовязанням до 1 496,49 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 (а.с.16 на звороті), передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання вимог ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 6 173,02 грн. (1 496,49 грн. + 3 180,04 грн. + 1 496,49 грн. = 6 173,02 грн.), яка складається із: кредиту у сумі 1 496,49 грн., процентів за користування кредитом у сумі 3 180,04 грн., пені у сумі 1 496,49 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» 07.12.2017 № 2246-VIII з 01.01.2018 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 6 173,02 грн., що складає 50,60 % від позовних вимог, тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь Банку складає 891,58 грн. (1762 грн. х 50,60 % = 891,58 грн.).\~\~\~\~

Outcome: partial