Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 24 липня 2016 року помер її чоловік [PERSON], якому належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжній, 44 в с. Андріївка Бориспільського району. За час свого життя він не склав заповіт, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за зако-ном була його дружина [PERSON], а також його сини [PERSON] та [PERSON] На час відкриття спадщини всі вони проживали з [PERSON] Однак [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини. Тільки позивач подав до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У такий спосіб він прийняв спад-щину, яка відкрилась після смерті [PERSON] Однак державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Ця обставина перешкоджає позивачу здійснити його спадкове право. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий буди-нок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжній, 44 в с. Андріївка Бориспільського району. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та про-сить суд задовольнити його. Представник Сеньківської сільської ради не зявився у судове засідання. Він завчас-но у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 24 липня 2016 року помер [PERSON], якому належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжній, 44 в с. Андріївка Бориспільського району. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №371150 від 25 липня 2016 року (а.с.4), копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.6-7), копією рішення Сеньківської сільської ради №622-39-IV від 19 жовтня 2015 року (а.с.12), а також копією довідки виконавчого комітету Сеньківської сільської ради №53 від 31 січня 2017 року (а.с.16). З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №45218986 від 27 вересня 2016 року (а.с.33 зворот) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснювалось за зако-ном. З копії свідоцтва про одруження серії 1-АБ №157373 від 13 лютого 1971 року (а.с.5, 28) та копії довідки виконавчого комітету Сеньківської сільської ради №616 від 12 жов-тня 2016 року (а.с.28 зворот) вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом була дружина спадкодавця [PERSON], а також його сини [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу від-криття спадщини. З копії довідки виконавчого комітету Сеньківської сільської ради №616 від 12 жов-тня 2016 року (а.с.28 зворот) вбачається, що станом на день відкриття спадщини [PERSON], а також її сини [PERSON] та [PERSON] проживали зі спадкодавцем у спадковому будинку. Однак 19 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви про від-мову від спадщини (а.с.26). 27 вересня 2016 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до Бориспільської районної державної контори. Ретельний аналіз наведених обставин свідчить про те, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] З огляду на це суд вважає, що [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжній, 44 в с. Андріївка Бориспільського району. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою осо-бою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 21 лютого 2017 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №255/02-31 (а.с.15, 56), якою він відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ця обставина свідчить про те, що право [PERSON] на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не визнається. Тому пози-вач позбавлений можливості здійснити його спадкові права. З огляду на це суд вважає допустимим визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжній, 44 в с. Андріївка Бориспільського району.

Outcome: approved