Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Буківський дитячий будинок-інтернат 18.03.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку, в якому зазначає, що Буківський дитячий будинок-інтернат є соціально-медичною установою для постійного проживання дітей віком від 4 до 18 років з утвореним молодіжним відділенням для молоді віком від 18 до 35 років, з вадами фізичного та розумового розвитку та психічними розладами, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування, освітніх та реабілітаційних послуг. В Буківському дитячому будинку-інтернат на повному державному утриманні перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO] з 08 жовтня 2012 року. [PERSON] поступила до Буківського дитячого будинку-інтернат з Львівського навчально-реабілітаційного центру для дітей з вадами зору «Левеня» згідно путівки Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської державної адміністрації № 1736 від 03 жовтня 2012 року. Батьками неповнолітньої [PERSON] є: батько - [PERSON], записаний в свідоцтві про народження згідно ст. 135 ч. 1 СК України та мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Краковецькою селищною радою Яворівського району Львівської області 26 липня 2006 року. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 02 грудня 2011 року [PERSON], [INFO], жительку с.м.т. Краковець Яворівського району Львівської області, позбавлено материнських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Яворівської районної державної адміністрації від 30 січня 2012 року № 42 малолітній [PERSON] 09.06.2006 року надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Будучи позбавлена материнських прав, відповідачка не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання своєї дитини, то Буківський дитячий будинок-інтернат змушений звернутися до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідачки аліментів на утримання її неповнолітньої дочки - [PERSON]. Просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на їх користь аліменти на дитину - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні, викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Будучи допитаною згідно судового доручення Старосамбірського районного суду Львівської області Яворівським районним судом Львівської області, позовні вимоги не визнала та пояснила, що участі у вихованні дитини не бере через скрутне матеріальне становище, має сильні головні болі із-за аварії, інших дітей та утриманців у неї немає, участі у справі брати не бажає (журнал судового засідання та компакт-диск про допит відповідачки долучені до справи). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір'ю - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 02.12.2014 року [PERSON] було позбавлено материнських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON] (а.с.7). На підставі розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації від 26.09.2012 року №525 «Про переведення [PERSON] у Буківський дитячий будинок-інтернат» малолітня [PERSON] з навчально-реабілітаційного центру для дітей з вадами зору «Левеня» м.Львова була переведена у Буківський дитячий будинок-інтернат (а.с.6), де по даний час перебуває на повному державному утриманні (а.с.5). Батько дитини - [PERSON] записаний зі слів матері згідно ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач добровільно не дає кошти на утримання дитини, а таку можливість має, так як може працювати, оскільки є молодою, будь-яких доказів про її непрацездатність суду не представлено, інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами з неї не проводиться ( документів, які б говорили про інше, нею також суду не представлено), а тому позивач доказав своє право на стягнення аліментів із відповідача на її дитину в розмірі 1/4 /однієї четвертої/ частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. . Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 245 СК України регламентує що, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Згідно ч.2 ст. 248 СК України, влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу не припиняє права дитини на аліменти. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає, та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернувся 18.03.2014 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 гривні 60 копійок. А тому,

Outcome: approved