Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.11.2008 року станом на 15.06.2020 року в розмірі 42473,52 грн. Позивач вказує, що між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно з його заявою та умовами надання банківських послуг. Проте, відповідач порушив умови договору і станом на 15.06.2020 року має заборгованість в розмірі 42473,52 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 32239,56 грн. та 10302,88 грн. заборгованості за простроченими відсотками, яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. В судове засідання представник позивача не з`явився, до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення у письмовому вигляді у яких зазначив, що із позивачем дійсно був укладений договір приєднання до умов кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зі встановленим в Заяві строком дії карти до 05/2009 року, кредитним лімітом у розмірі 100,00 грн., який не змінювався до закінчення строку дії договору (05/2009) та базовою процентною ставкою 36% річних (3% в місяць). Інших Заяв крім згаданої та на інших умовах відповідач з позивачем в подальшому не підписував, доказів цьому позивачем не надано. При цьому, додані до позову «Умови і правила надання банківських послуг», на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, відповідач не вважає належним і допустимим доказом у справі, оскільки вказана незавірена копія цього документу, виготовлена різними шрифтами, без зазначення дати його прийняття та органу, яким його затверджено. Відповідач також вказує, що згідно доданого до позову Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.11.2008 року за період з 10.11.2008 по 31.05.2015 року (далі - Розрахунок №1), він користувався коштами банку у межах встановленого кредитного ліміту на кредитну картку № [NUMBER] , який становив 100,00 грн. Строк дії вказаної картки закінчився 31.05.2009 року. Станом на 01.06.2009 року згідно Розрахунку № 1 (графи 5, 10, 11) залишок простроченої заборгованості становив 93,60 грн., нарахованих процентів на прострочену заборгованість 5,43 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 11,97 грн. Вказана заборгованість була повністю сплачена, що підтверджується даними Розрахунку № 1 станом на 01.09.2009 року, де повністю відсутня будь-яка заборгованість за кредитом. Також відповідач звертає увагу суду, що сума заборгованості в розмірі 1201,36 грн., вказана за даними Розрахунку № 1 як загальна (підсумкова) поточна заборгованість станом на 31.05.2015 року, перейшла в «Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 08.11.2008 року» за період з 01.06.2015 по 30.09.2019 року (далі Розрахунок № 2) і була сплачена ним у повному обсязі 11.06.2015 року (графа 21 Розрахунку № 2). Після цього жодних коштів від банку відповідач не отримував до часу, коли позивачем 07.03.2014 року було видано наступну кредитну картку № [NUMBER] , зі строком дії до 07/17, тобто до 31 липня 2017 року та встановлено кредитний ліміт у розмірі 1700,00 грн., що також підтверджується Довідкою про надані відповідачу кредитні картки та Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (зміни кредитного ліміту). Вказаними коштами у межах встановленого кредитного ліміту відповідач користувався, але вчасно сплачував заборгованість за кредитом і станом на 31.07.2017 року - дату закінчення строку дії вказаної кредитної картки не мав будь-якої заборгованості перед позивачем, що підтверджується даними Розрахунку № 2, зафіксованими на вказану дату. Наступну кредитну картку № [NUMBER] згідно наведених вище Довідок відповідачу було видано банком 16.03.2018 року зі строком дії до 10/21, тобто до 31 жовтня 2021 року. На вказану картку згідно доданої до позову довідки банку «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки» будь-який кредитний ліміт не встановлювався з дня її видачі. Натомість мною на цю картку в день її видачі було покладено власну готівку у сумі 2000,00 грн., 29.03.2018 року 700,00 грн., якою відповідач розраховувався через термінали за різні побутові придбання до часу її втрати 02.05.2018 року. Наведене крім іншого підтверджується доданою до позову «Випискою за договором б/н станом на 17.06.2020 року», де в графі «Дата операції» за 16.03.2018 та 29.03.2018 року зазначено про поповнення карткового рахунку готівковими коштами через термінал в с. Великі Копані, а в подальшому по 01.05.2018 року включно про здійснені з цього картрахунку витрати. \~ \~ \~ \~Таким чином за вказаною кредитною карткою, як і за виданими раніше, відповідачем не здійснювалися операції по користуванню кредитними коштами банку. Відповідно, не могла виникнути ні поточна, ні тим більше прострочена заборгованість. Після її втрати замість неї 04.05.2018 року банк видав відповідачу іншу кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 11/21, тобто до 30 листопада 2021 року та встановленим 04.05.2018 року кредитним лімітом в розмірі 500,00 грн., який в подальшому змінювався до максимального розміру 15000,00 грн., а 16.05.2019 року був анульований банком до нульового значення. Позовні вимоги відповідач визнав частково, та зазначив, що він не лише користувався кредитними коштами, а й вносив значні платежі на погашення заборгованості за кредитом (графи 21, 30 Розрахунку) та відповідні операції по поповненню картрахунку № [NUMBER] готівковими коштами (згідно «Виписки за договором б/н станом на 17.06.2020 року»). Зокрема, ним було поповнено вказаний картрахунок для погашення заборгованості за кредитом наступними сумами: 25.05.18 1225,00 грн.; 12.06.18 3900,00 грн.; 21.08.18 4975,00 грн.; 22.09.18 4100,00 грн.; 09.11.18 7585,00 грн.; 10.12.18 1493,00 грн.; 09.07.19 4400,00 грн.; 09.08.19 4975,00 грн., 24.08.19 4975,00 грн.; 24.09.19 4975,00 грн., 24.10.19 1095,00 грн., а всього внесено 43698,00 грн. Проте позивач одноосібно, щомісячно, починаючи з 01.04.2019 року по 01.06.2020 року, за відсутності належних причин і підстав списував внесені відповідачем для погашення боргу по картрахунку № [NUMBER] кошти на погашення неіснуючої заборгованості по кредитній карті № [NUMBER] , строк дії якої закінчився 31.05.2009 року і заборгованості по якій відповідач не мав. Підтвердженням цього є транзакції банку, підтверджені «Випискою за договором б/н станом на 17.06.2020 року», згідно якої, з відповідача, на його думку, безпідставно списано відсотки за використання кредитного ліміту на наступні суми: 01.04.19 920,73 грн.; 01.05.19 638,37 грн.; 01.06.19 1602,69 грн.; 01.07.19 1892,41 грн.; 01.08.19 1334,00 грн.; 01.09.19 999,15 грн.; 01.10.19 816,36 грн.; 01.11.19 884,19 грн.; 01.12.19 992,47 грн.; 01.01.20 2283,89 грн.; 01.02.20 2354,14 грн.; 01.03.20 2202,26 грн.; 01.04.20 1177,07 грн.; 01.05.20 1139,10 грн.; 01.06.20 1177,07 грн. За розрахунком відповідача всього за вказаний період було списано на неіснуючий борг суму, що становить 20413,90 грн. Крім того, відповідач вказує, що навіть якщо заборгованість за відсотками у списаній банком сумі на її погашення за кредитною картою № [NUMBER] й існувала, вона не підлягає стягненню внаслідок пропуску позивачем строків позовної давності, у зв`язку з чим просив суд застосувати наслідки її пропуску, оскільки за стягненням заборгованості по кредитній карті, строк дії якої закінчився 31.05.2009 року, позивач повинен був звернутися до суду протягом трьох років, не пізніше 01.06.2012 року. Таким чином, із заявленої позивачем до стягнення, на думку відповідача, підлягають кошти в розмірі: 42473,52 грн. 20413,90 грн. = 22059,62 грн. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.11.2008 року між сторонами укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок за кредитною банківською карткою «Кредитка Універсальна 30 днів пільгового періоду» за яким відповідач зобов`язався здійснювати щомісячний обов`язковий платіж в розмірі 7% від суми заборгованості за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за розрахунковим, що підтверджуються анкетою-заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що підписана особисто відповідачем, довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна 30 днів пільгового періоду», що підписана особисто відповідачем, випискою про рух коштів по рахунку, що відкритий на ім`я відповідача, довідкою про умови кредитування, що підписана відповідачем особисто. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд звертає увагу, що у заяві позичальника від 08.11.2008 року дійсно не зазначено розміру відсоткової ставки, строку надання кредиту, розміру штрафних санкцій за порушення умов договору, а міститься лише волевиявлення позичальника на оформлення кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, разом з тим, ці відомості, що є істотними умовами договору, зазначені в довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна 30 днів пільгового періоду», що підписана особисто відповідачем, отже, кредитний договір укладений з дотриманням форми його укладення та містить всі істотні умови, разом з тим, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком суми заборгованості оскільки відсутнє будь-яке обґрунтування списання з відповідача з 01.04.2019 року по 01.06.2020 року, на погашення боргу по картрахунку № [NUMBER] коштів на погашення неіснуючої заборгованості по кредитній карті № [NUMBER] , строк дії якої закінчився 31.05.2009 року і заборгованості в сумі 20413,90 грн. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту підлягає зменшенню на 20413,90 грн., отже, підлягає стягненню заборгованість в сумі 22059,62 грн. (42473,52 20413,90 = 22059,62). Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial