Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 26.08.2008 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав відповідну заяву. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. 20.08.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито відповідачу картковий рахунок, видано в користування кредитну картку, на якій розмір кредитного ліміту встановлено в розмірі 33 000 гривень. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, однак відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору [PERSON] станом на 22.09.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 42 132,33 грн., з яких: 33 720,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 411,90 грн - заборгованість за простроченими відсотками, які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 26.08.2008 року [PERSON] підписав анкету - заяву про отримання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 23). Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Як встановлено судом 20.08.2008 року [PERSON] підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за змістом якої встановлена базова ставка за користування кредитом 3% в місяць; розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн., і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.24). Отже, сторони погодили умови, порядок і строки виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 26.08.2008 року. На підставі цієї заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок з наданням платіжної картки, яка є ключем до рахунку, на який зараховано суму кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитними коштами, за період користування кредитними коштами здійснював його часткове погашення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів за картковим рахунком відповідача. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав заяву від 26.08.2008 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, розрахунки заборгованості за договором № б/н від 26.08.2008 року, виписку по особовому рахунку, довідки про видані картки та зміну кредитного ліміту, а також витяги з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22.09.2020 року становить 42 132,33 грн., яких: 33 720,43 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8 411,90 грн. - заборгованість за простроченими процентам (а.с.20), які позивач і просить стягнути з відповідача. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, сплати нарахованих процентів. Визначаючись щодо заявлених вимог, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути як тіло кредиту, так і проценти за користування кредитом. Щодо позовної вимоги про стягнення процентів, то суд зазначає, що, як слідує з розрахунку, заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути, становить 8 411,90 грн. Статтею 1048 ЦК України закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. Разом з тим, як вказувалося, сторони обумовили розмір процентів в довідці про умови кредитування, яка підписана позичальником, яка дійсно містить умови нарахування процентів за користування кредитними коштами, розмір яких встановлено на рівні 36 % річних (3% на місяць). Однак, як слідує з наданого банком розрахунку, з 01.01.2013 року банк в змінив розмір процентної ставки на 30 % річних, з 01.09.2014 року - на 34,80% річних, з 01.04.2015 - на 43,20 % річних, з 01.06.2015 року - на 34,80% річних, з 04.06.2015 року - на 43,20% річних, з 01.08.2020 року - на 42% річних. Тобто, з 01.01.2013 року розрахунок заборгованості по процентам проведений за різними процентних ставок (сума тіла кредиту розбита, виходячи із періодів дії процентних ставок в момент отримання коштів). Суд звертає увагу, що договір укладений сторонами в серпні 2008 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону №661-УІ, яким введена в дію ст.1056-1 ЦК України. Разом з тим, за змістом ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч.1 ст.653 ЦК в разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури чи застосуванні підвищеної процентної ставки, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору. Виходячи з аналізу ст.5, 627, 629, 653 ЦК слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то така зміна процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності законом №661-VІ. При цьому матеріали цивільної справи не містять доказів, що сторони узгоджували право банку в односторонньому порядку змінювати проценту ставку. Банк, обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети заяви, оскільки за умови, що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин, відсутність в заяві домовленості сторін про зміну відсотків чи застосування підвищених відсотків в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Оскільки сторони, підписавши заяву, погодили розмір процентної ставки у 36% річних, тому саме цю ставку слід було враховувати при визначенні розміру заборгованості за процентами, застосування зміненої (збільшеної) процентної ставки не ґрунтується на законі та умовах договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31.12.2012 року (останній день застосування Банком процентної ставки в межах обумовленого з позичальником розміру) заборгованість за процентами з накопичувальним підсумком становила 2,91 грн. З розрахунком позивача в частині нарахування заборгованості за відсотками (за відсотковою ставкою відмінною від 36%) суд не погоджується та наводить власний розрахунок такої заборгованості за відсотковою ставкою, погодженої сторонами (3% на місяць, 36% річних), в межах заявлених позовних вимог щодо стягнення відсотків. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Так, за період з 01.01.2013 року (перший день нарахування відсотків за ставкою відмінною від погодженої сторонами) по 22.09.2020 року (межі позовних вимог) сума відсотків, яка мала бути правомірно нарахована позивачем та, відповідно, сплачена відповідачем, становить: 2910,42 гривень (тіло кредиту, що існувало на останню дату дії погодженої відсоткової ставки)*36%*7 років 8 місяців 22 дні = 8 096,76 гривень. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за відсотками, що складає суму, що розрахована судом - 8 096,76 гривень) та розмір заборгованості за відсотками, що існувала на останній день дії погодженої відсоткової ставки 31.12.2012 року (2,91 гривня), та становить 8 099,67 гривень, тому позовна вимога в частині стягнення заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню. Щодо стягнення тіла кредиту, то як слідує з розрахунку тіло кредиту становить 33 720,43 грн. (при цьому позивач йменує його як прострочене тіло). Однак, з наданого розрахунку заборгованості слідує, що за рахунок тіла кредиту погашалися нараховані відсотки (розмір яких сторонами не узгоджувався) і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку за рахунок тіла кредиту погашалися відсотки, таке погашення зараховано банком на суму 19 603,77 грн., відповідно і тіло кредиту збільшилося на цю суму (четверта колонка розрахунків а.с.13-20). Зважаючи, що судом не встановлено обумовлення сторонами в письмовому вигляді можливості банку в односторонньому порядку збільшувати відсотки, сума відсотків, які погашені за рахунок тіла кредиту в розмірі 19 603,77 грн. не може бути врахована під час розрахунку заборгованості за кредитом. Таким чином з відповідача на користь банку підлягає стягненню несплачене тіло кредиту в сумі 14 116,66 грн. (33 720,43 грн. - 19 603,77 грн.). Отже, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2008 року в розмірі 22 216,33 грн., з яких: 14 116,66 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8 099,67 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1 108,38 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (52,73%). На підставі викладеного,

Outcome: partial