Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Болградська районна державна адміністрація Одеської області в особі Болградського районного органу опіки та піклування звернулась до суду з позовом та просить постановити рішення , яким позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь дитячого закладу , в якому вона буде виховуватись. При цьому позивач посилається на те, що неповнолітня [PERSON] з 05 квітня 2013 року навчається у Кілійській спеціальній школі - інтернаті. Мати дитини [PERSON] померла у травні 2013 року. З моменту влаштування дитини до інтернатного закладу відповідач свою дочку не відвідував, не цікавився її утриманням, станом здоров'я , вихованням, успіхами у навчанні. Таки дії відповідача відповідно до ст.. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав , оскільки останній протягом двох років не брав участі у житті своєї неповнолітньої дочки , повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. В судовому засіданні представник позивача Янчева Г.Ф., яка діє на підставі довіреності , позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов не визнав , посилаючись на те, що він бажає приймати участь у житті своєї дочки , спілкуватися з нею, приймати участь у її вихованні , він приймає міри та збирає необхідні документи для переведення дочки до спеціальної школи - інтернату у с.Утконосівка Ізмаїльського району , ближче до місця свого проживання , щоб мати можливість частіше відвідувати дочку , забирати її до себе на канікули. Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON] [INFO] (а.с.2) є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Мати дитини [PERSON] померла у травні 2013 року , що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.4). Неповнолітня [PERSON] з 05 квітня 2013 року по теперішній час навчається та виховується у Комунальному закладі «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат 1-2 ступенів», куди вона була влаштована на підставі заяви її матері (а.с.10). Відповідач протягом двох років не відвідував дитину , яка перебуває у дитячому закладі , спілкувався з нею лише за телефоном, матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав. Відповідач проживає у с.Залізничне Болградського району зі співмешканкою [PERSON] та її неповнолітньою дочкою від першого шлюбу [PERSON] на з'ємній квартирі , умови проживання задовільні , що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов сім'ї (а.с.15). Відповідач працює трактористом у фермерському господарстві «Терра» Болградського району (а.с.13), має постійний дохід (а.с.9), за місцем проживання характеризується задовільно (а.с.10), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 14). Під час розгляду справи судом відповідач виявив бажання відвідати дочку у дитячому закладі , поїхав до Кілійської школи - інтернату , спілкувався з дочкою та пояснив в судовому засіданні , що надалі він має намір спілкуватися з дочкою , виховувати її , допомагати їй , забирати її до себе на період канікулів . З акту від 09 жовтня 2015 року , складеного працівниками Комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат 1-2 ступенів», вбачається , що неповнолітня [PERSON] сумує за батьком , бажає з ним бачитися та спілкуватися , оскільки це єдина близька для неї людина після смерті матері (а.с.43). Крім того, з листа цього комунального закладу від 06 листопада 2015 року вбачається , що відповідач 25 жовтня 2015 року приїздив до школи - інтернату , привіз дочці солодощі, спілкувався з нею, дівчинка була дуже рада, чекала на батька . На осінні канікули відповідач дочку не забрав , але обіцяв забрати на зимові канікули (а.с.46). Крім того , у останньому судовому засіданні 27 листопада 2015 року відповідач пояснив , що він збирає необхідні документи для переведення [PERSON] до Утконосівської спеціальної школи - інтернату Ізмаїльського району, ближче до місця свого проживання , щоб мати можливість частіше відвідувати дочку , забирати її до себе на канікули. Факт здійснення відповідачем мір для переведення дочки до іншого інтернатного закладу підтвердила в судовому засіданні і представника органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.18 цієї Постанови … суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Судом встановлено, що відповідач дійсно належним чином не виконував своїх батьківських обов'язки щодо виховання дочки [PERSON] , не цікавився її духовним та фізичним розвитком, не займався її вихованням, а тому є формальні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Водночас, судом встановлено, що на час розгляду цієї справи відповідач змінив своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, має намір займатись вихованням дочки, більш спілкуватися з нею та приймати участь у її житті. Негативних даних про особу відповідача, які б унеможливлювали виконання ним своїх батьківських обов'язків немає - відповідач фізично і психічно здорова людина, займається соціально - корисною працею , характеризується позитивно . Висновок органу опіки та піклування від 16 липня 2015 року(а.с.16) про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, складений до пред'явлення цього позову до суду , та не враховує певних змін, які сталися у поведінці відповідача. В суді відповідач пояснив, що для повноцінної його участі у вихованні дочки були деякі перешкоди, однак він має намір належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Такі дії відповідача свідчать про його небайдуже ставлення до виховання дочки. Окремі факти не виконання відповідачем батьківських обов'язків не дають підстав для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, що раніш до відповідача не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, суд вважає, що у задоволенні вимог про позбавлення відповідача батьківських прав слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed