Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В березні 2015 року прокурор Кобеляцького району Полтавської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказував, що [PERSON] з 28.08.2007року по 29.08.2014 року навчався та виховувався в Кобеляцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Полтавської обласної ради, мав статус дитини , позбавленої батьківського піклування, та перебував на повному державному утриманні. Адміністрація школи-інтернату випускнику [PERSON] в серпні 2014 року виплатила одноразову грошову допомогу в розмірі 150 грн., що суперечить статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» , згідно якої випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом, взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку . У 2014 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років складав 1286 грн. Одноразова грошова допомога має становити 7716 грн. Враховуючи, що адміністрація школи-інтернат виплатила 150 грн., прокурор прохав суд стягнути з школи-інтернат на користь [PERSON] недоплачену одноразову грошову допомогу в розмірі 7566,00 грн. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та пояснив, що школа-інтернат зобов»язана була виплатити випускнику [PERSON], який є неповнолітнім і позбавлений батьківського піклування, одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів, а саме 7716 грн. на підставі статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» . Представники відповідача Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Діденко О.В. та Омельченко К.В. позов не визнали і пояснили суду, що випускнику школи-інтернат [PERSON] було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 150 грн., видано постільну білизну, взуття, одяг на суму 1124 грн. відповідно до вимог статті 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року . Одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується навчальним закладом в разі працевлаштування випускника для пристосування в житті при виході з повного державного утримання. А випускник [PERSON] після закінчення школи-інтернат був зарахований на навчання до професійно-технічного училища для здобуття професії, тому школа-інтернат не повинна йому виплачувати одноразову грошову допомогу в розмірі 7716 грн. [PERSON] в судове засідання не з»явився, буду чи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Представник органу опіки і піклування Кобеляцької РДА вважав, що неповнолітньому [PERSON] школа-інтернат повинна була виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів. Представник департаменту освіти і науки Полтавської ОДА в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення прокурора ,представників відповідача, органу опіки і піклування, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням голови Оржицької РДА № 306 від 31.05.2007 року [PERSON] направлено до навчально-виховного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.11). Згідно довідки та витягу з наказу № 168 від 28.08.2007 року [PERSON] навчався в Кобеляцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Полтавської обласної ради з 28.08.2007 року по 29.08.2014 року ( а.с.12). Відповідно до наказу № 183 від 08.05.2014 року Департаменту освіти і науки Полтавської ОДА та наказу № 75 від 29 серпня 2014 року Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат випускників, в тому числі [PERSON],направлено на подальше навчання до професійно- технічних закладів ( а.с.а.с.14). Згідно відомості [PERSON] отримав грошову допомогу в розмірі 150 грн.( а.с.16). Частиною 7 статті 8 Закону України № 2342-1V передбачено, що Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. У статті 39-9 ЗУ № 2342-1V зазначено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України. Статтею 25 цього Закону передбачено, що порядок відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у томі числі на харчування, одяг, взуття, м»який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів. Згідно п.п.1 п.13 постанови Кабінету Міністрів України №226 від 05 квітня 1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» дітям-сиротам і дітям, позбавлених батьківського піклування при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок тих закладів , які вони закінчили, комплект нового одягу, взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктами 4,5 постанови КМ України № 226 передбачено, що дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, при працевлаштуванні після закінчення навчального закладу виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. Таким чином, одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується випускнику із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в разі його працевлаштування після закінчення навчального закладу. Оскільки [PERSON] після закінчення Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат продовжив навчання у професійному технічному училищі, то адміністрація школи-інтернат і відповідно до положення п.п 1 п.13 постанови КМ України № 226 від 05.04.1994 року надала йому безоплатно комплект нового одягу і взуття на суму 1124 грн. та грошову допомогу в розмірі 150 грн., що підтверджується довідкою та відомістю ( а.с.16,17 ) . На отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів [PERSON] після закінчення школи-інтернат не має права, оскільки не був працевлаштований, а продовжив навчання в професійно-технічному училищі. Посилання прокурора на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України № 2342-1V в тій частині , що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють в частині, що не суперечить цьому Закону, не заслуговують на увагу, оскільки постанова КМУ № 226 від 05.04 1994 року з наступними змінами , є чинною і відповідно до статей 25, 39-9 Закону 2342 -1V встановлює порядок відшкодування витрат на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування . Враховуючи вищезазначене суд не знаходить підстав для задоволення позову прокурора. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed