Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

в березні 2015 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 160/П/60/2008-840 та Додаткову угоду № 1 до Договору «Автопакет» №160/П/60/2008-840 від 31.03.2008 року. Згідно з умовами Договору № 160/П/60/2008-840 від 31.03.2008 року позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) на придбання автотранспорту загальною сумою - 28 075,25 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 14,45%. Кредит отримано відповідачем 31.03.2008 року, що підтверджується заявою про видачу готівки, тобто позивач повністю виконав свої зобов»язання за вказаним Кредитним договором. Разом з тим, [PERSON] порушені умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 09.02.2015 року існує заборгованість в сумі 13 219,77 доларів США та 67 178, 64 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Сторони в судове засідання не з»явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 160/П/60/2008-840 та Додаткову угоду № 1 до Договору «Автопакет» №160/П/60/2008-840 від 31.03.2008 року. Згідно з п.1.1. Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 28 075,25 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.1.3.1. Договору визначено, що відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,45% річних. Пунктом 1.1.4. Договору передбачено, що Банк надає Позичальнику кредит з терміном погашення до 30 березня 2015 року. Кредит отримано відповідачем 31.03.2008 року, що підтверджується заявою про видачу готівки. Отже Позивач повністю виконав свої зобов»язання за вказаним Кредитним договором. Згідно з п. 2.2.3. Договору, відповідач зобов'язався щомісячно, до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 534, 31 доларів США. Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив умови договору та вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 5.1. Додаткової угоди № 1 до Договору «Автопакет» №160/П/60/2008-840 від 31.03.2008 року, у випадку невиконання Відповідачем зобов»язання щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов Додаткової угоди, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з п. 5.3. Додаткової угоди № 1 до Договору «Автопакет» №160/П/60/2008-840 від 31.03.2008 року, у випадку прострочення відповідачем виконання зобов»язання, визначеного абз.1 п.2.4. Додаткової угоди, на строк більше 30 календарних днів, Відповідач починаючи з 30-го дня прострочення, зобов»язаний сплатити Позивачу штраф в розмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а саме: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 09.02.2015 року сума заборгованості становить 13 219,77 доларів США та 67 178,64 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 12 273,35 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків - 946,42 дол. США, пені за прострочення сплати кредиту - 1 293,36 дол. США, що в еквіваленті складає 32 277,43 грн., згідно курсу НБУ на 09.02.2015 р., штрафу за порушення умов кредитного договору - 1 398,50 доларів США, в еквіваленті складає 34 901,21 грн., згідно курсу НБУ на 09.02.2015 р., що підтверджується наданими позивачем розрахунками. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість по Договору № 160/П/60/2008-840 від 31.03.2008 року в розмірі 13 219,77 доларів США та 67 178,64 гривень. Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов»язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра». Отже, при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору. Враховуючи наведене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved