Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявили позов про стягнення з [PERSON] 114957 грн 33 коп. на погашення заборгованості за кредитним договором, за обставин неналежного виконання зобов'язань за договором. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.11.2018 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач надіслала заяву про застосування до спору наслідків спливу позовної давності. Судом встановлено таке. 12.01.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого перший надав, а друга отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на умовах, визначених Анкетою-заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови), Правил користування банківською карткою, Тарифів банку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов, позичальник взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми позову. За п. 2.1.1.12.6.1. Умов, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн, позичальник сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. З огляду на надані документи, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконував. Напроти, [PERSON], як це вбачається з розрахунку заборгованості за договором, взяті на себе зобов'язання виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 31.08.2018 року облікована заборгованість за договором в сумі 209079 грн 67 коп., що складається із заборгованості: за кредитом - 4654,93 грн; за відсотками - 198979,71 грн; за пенею - 5445,03 грн. Пунктом 1.1.3.2.2 Умов встановлено, що банк вправі вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за договором. За таких обставин суд знаходить права позивача порушеними, а позов таким, що правильно засновано на приписах ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, за таких підстав. Так, ст. 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Такий строк сторонами при укладенні договору не оговорено, а тому до спору має бути застосовано загальний строк у три роки, що встановлений ст. 257 ЦК України. Відповідач, як це вбачається з розрахунку заборгованості, припинила користуватись карткою, а відповідно виконувати зобов'язання за договором, з кінця квітня 2014 року, на що вказують незмінні сальдо поточної та простроченої заборгованості за кредитом. Позивачем же заявлено дійсний позов лише 24.10.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Зарахування позивачем платежів на погашення заборгованості за кредитом, що мали місце 13.06.2014 року в сумі 10,67 грн., та 26.10.2015 року в сумі 133,14 грн., на переконання суду, не можуть свідчити про визнання відповідачем заборгованості за кредитом, окільки є незначними по відношенню до загального розміру заборгованості на час здійснення платежів. Вочевидь, що вказані суми були списані позивачем з іншого рахунку відповідача, тобто хоч і в договірному порядку, проте все ж не за безпосереднього волевиявлення відповідача. Тому, суд не знаходить за можливе визнати, що за обставин справи мали місце обставини, що вказують на переривання строків позовної давності. Заяви про поновлення строків позовної давності позивачем не надано. Згідно зі ст. 267 ч. 4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, в задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку зі спливом позовної давності. За такого рішення, витрати у справі розподілу не підлягають. Заходи забезпечення позову судом не вживались.

Outcome: dismissed