Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач згідно підписаної заяви №б/н від 19.07.2011 року отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту АТ КБ «ПриватБанк» керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких [PERSON] при укладенні договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання згідно договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористався кредитом, проте взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 30.09.2019 року заборгованість складає 127920,17 грн., з яких: 2030,50 грн. - тіло кредиту; 125889,67 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом з 19.07.2011 року по 30.09.2018 рік. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також 1921 грн. сплаченого судового збору. Представник КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотанням просить суд розглядати справу у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 19.07.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг відповідно до умов заяви №б/н, згідно якої відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Таким чином, між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідач одержав кредит. При укладенні даного договору сторони також погодили, що позичальник дає згоду щодо встановлення кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 вказаного договору) на підставі чого, банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 2500 грн. Відповідно до п. 1.1.7.12 договору, сторони погодили, що договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Пунктом 1.1.7.42 договору передбачено, що дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках договору або договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій банку, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Згідно п. 2.1.1.12.4 договору в разі непогашений клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. Згідно п.2.1.1.7.6 договору при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок №б/н в національній валюті - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 2500 грн., відповідач скористався кредитною лінією, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 19.07.2011 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 30.09.2019 року заборгованість складає 127920,17 грн., з яких: 2030,50 грн. - тіло кредиту; 125889,67 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом з 19.07.2011 року по 30.09.2018 рік. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У силу ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Отже, у результаті невиконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань, у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 127920,17 грн. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.07.2011 року на загальну суму 127920,17 грн., що виникла станом на 30.09.2019 року. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з`явився, а також ним не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1921 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved