Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернулась із заявою до суду, в якій вказала, що 17 квітня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено Договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] Згідно п.1 договору довічного утримання, відповідач взяв на себе зобовязання забезпечувати утримання та догляд позивача довічно. Згідно п.6 договору довічного утримання, вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 1000,00 гривень на місяць. На виконання вказаного договору [PERSON] передала [PERSON], а він прийняв у власність 54/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, яка складається : з цегляного житлового будинку, цегляного хліва, цегляного погребу, деревяного хліва, огорожі, житлова площа 34,7 кв.м., загальна площа становить 55,9 кв.м. що розташований за адресою м.Хмельницький, провулок Волочиський, 9/1. Відповідач взяті на себе обовязки, які передбачені п.6 договору довічного утримання не виконує, не забезпечує харчуванням, необхідним одягом, медикаментами, лікарськими засобами, у звязку з чим позивач просить договір довічного утримання від 17.04.2014 року розірвати та визнати за [PERSON] право власності на на 54/100 частки житлового будинку № 9/1, що розташований по провулку Волочиському в м. Хмельницькому, що складається з цегляного житлового будинку А-1; цегляного хліву Б, цегляного хліву В, цегляного погрібу Г, деревяного хліву Е, огорожі, житловою площею 34,7 кв.м., загальною площею 55,9 кв.м., стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що умови договору виконував до вересня 2014 року, на даний час вважає доцільним договір довічного утримання розірвати, перешкод в коирстуванні майном позивачу не чинить. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до п.1 якого, [PERSON] взяв на себе зобовязання забезпечувати утримання та догляд [PERSON] довічно. Згідно п.6 договору довічного утримання, вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 1000,00 гривень на місяць. На виконання вказаного договору [PERSON] передала [PERSON], а він прийняв у власність 54/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, яка складається : з цегляного житлового будинку, цегляного хліва, цегляного погребу, деревяного хліва, огорожі, житлова площа 34,7 кв.м., загальна площа становить 55,9 кв.м. що розташований за адресою м.Хмельницький, провулок Волочиський, 9/1. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором на виконує. Відповідно до положень ч.ч.1 і 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦК України, при розірванні вказаного договору у звязку з неналежним виконанням відповідачем обовязків, позивач набуває право власності на вказане майно. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягють задоволенню в повному обсязі, договір довічного утримання від 17 квітня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1769, належить розірвати та визнати за [PERSON] право власності на 54/100 частки житлового будинку № 9/1, що розташований по провулку Волочиському в м. Хмельницькому, що складається з цегляного житлового будинку А-1; цегляного хліву Б, цегляного хліву В, цегляного погрібу Г, деревяного хліву Е, огорожі, житловою площею 34,7 кв.м., загальною площею 55,9 кв.м. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 244,00грн.

Outcome: approved