Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2016 року, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка є дитиною інвалідом-дитинства. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2013р. з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/2 частини доходу (заробітку) до повноліття доньки, та в розмірі 16% на утримання дружини - [PERSON] до зміни їх матеріального становища або сімейного стану. Позивач, посилаючись на зміну його матеріального стану просив суд змінити розмір аліментів на доньку з 50% до 25%, а в частині дружини - припинити стягнення. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з недоведеності позивачем зміни його матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров'я, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів. З вказаним висновком районного суду не можна погодитись в повній мірі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 06.06.2016р. позивач винаймає житло по [ADDRESS]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.08.2016р. [PERSON] проживає разом із донькою-інвалідом виключно на пенсію по інвалідності та аліменти. Інших доходів родина не має. Відповідно до довідок Управління соціального захисту населення від 02.08.2016р. та Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 04.08.2016р. [PERSON] перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам в сумі 1556,50 грн.. і пенсію по інвалідності в сумі 1230,00 грн.. Згідно довідки про доходи Відділу освіти Петропавлівської районної державної адміністрації від 16.5.2016 року та 03.06.2016 року позивач працює на посаді водія та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 1767,50 грн., з яких аліментів сплачує в розмірі 66%. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відмовляючи повністю в задоволенні позовних вимог [PERSON], районний суд не врахував розмір його заробітної плати та те, що залишок доходу позивача після відрахування аліментів на користь відповідачки є набагато меншим, ніж передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», де прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2016 року - для працездатних осіб становить: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень. А тому, зважаючи на викладені обставини, враховуючи матеріальне становище як позивача так і відповідачки, стан здоров'я останньої та стан здоров'я їх дитини-інваліда, яка постійно перебуває на лікуванні та потребує постійного нагляду, апеляційний суд вважає, що розмір стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] необхідно зменшити з 1/2 до 1/4 частини. Що ж стосується вимог позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON], апеляційний суд не знаходить підстав для їх задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 88 СК України право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Згідно ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи зазначені норми закону та те, що відповідачка постійно проживає із донькою, яка є інвалідом та потребує постійного догляду, вона сама є непрацездатною, апеляційний суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині, оскільки останнім в порушення вимог ст..10, 60 ЦПК України не надано доказів, які б свідчили про його неможливість сплачувати аліменти на утримання відповідачки у вказаному розмірі.

Outcome: partial