Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обгрунтування якого вказала, що з 20.08.2000р по 28.07.2010 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу 27.12.2002 року позивач уклала кредитну угоду № 08.23.02 про отримання прямого (адресного) цільового кредиту в сумі 71012 грн. на будівництво житла за адресою вул. Дапутатська, 29. В подальшому 15.09.2004 року позивачем отримано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу, третьої особою [PERSON] за особисті кошти позивача були здійснені платежі на погашення кредиту в сумі 37282,57грн. Оскільки майно набуте в шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя, а розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте подружжям у шлюбі, позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частку коштів внесених після розірвання шлюбу на погашення кредиту в сумі 18641,28грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечують. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідмолений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 27.12.2002 р. Хмельницьке регіональне відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] уклали кредитну угоду № 08.23.02 про надання кредиту в розмірі 71012грн. на будівництво житла: квартири [ADDRESS]. 15.09.2004 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно : квартиру [ADDRESS]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.07.2010 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.08.2000 року, розірвано. Згідно акту № 31 від 23.08.2013 року про виконання зобовязань за кредитною угодою, зобовязання за кредитною угодою від 27.12.2002 р. № 08.23.02 вважаються виконаними. [PERSON] за дорученням [PERSON] внесено платежі на погашення заборгованості по договору : 27.03.2013 на суму 459,00грн., 21.06.2013 на суму 459,00грн., 23.08.2013р. 36364,57грн., а всього 37282,57грн., що підтверджується квитанціями. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже об'єктом права спільної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обв'язки. Договір укладений одним із подружжя створює обов'язки для другого з подружжя, в разі якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором використано на задоволення потреб сім'ї. Оскільки за кошти, одержані за кредитним договором було придбано квартиру, яка є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, то вказаний кредитний договір створив обов'язки щодо повернення кредиту і для [PERSON] Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1/2 частки внесених позивачем на погашення кредитних зобовязань за кредитною угодою № 08.23.02 від 27.12.2002 підялгають задоволенню, а з відповідача належить стягнути на користь позивача 18641,28 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved