Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - Банк) звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 157 087,00 гривень та судові витрати в розмірі 2 356,31 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON] 04 листопада 2015 року була підписана Анкета - заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку з метою отримання банківських послуг. Цією Заявою відповідач підтвердив свою згоду, що підписана Заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (надалі - Договір). Відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору відкрито кредитний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано кредитну картку. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів. Проте порушив свої зобов`язання. В зв`язку з цим виникла заборгованість станом на 14 січня 2021 року в розмірі 157 087,00 грн., з яких 140 418,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 108 886,11 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 31 532,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7 257,46 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 9 411,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Зважаючи на зазначене, просить стягнути з відповідача на користь до АТ КБ «Приватбанк» вищевказану суму заборгованості за кредитом та судові витрати в розмірі 2 356,31 гривень. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду про відкриття провадження від 09 березня 2021 року розгляд справи постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно довідки Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 05 березня 2021 року № 99 відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , з 07 травня 2005 року (а.с. 94). [PERSON] про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, тобто 17 березня 2021 року. Заперечень (відзиву) проти позову та розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав. Тому суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами та в межах позовних вимог відповідно до статті 13 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Звертаючись до суду з цим позовом банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунки заборгованості станом на 30 вересня 2019 року та станом на 14 січня 2021 року (а.с.6-10) та виписку заборгованості (а.с.75-85). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Що узгоджується із постановою від 17 грудня 2020 року Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №278/2177/15-ц;провадження № 61-22158св19). Судом встановлено, що виникнення заборгованості по боргових зобов`язаннях та їх розмір станом на 14 січня 2021 року підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом з матеріалів справи встановлено, що 04 листопада 2015 року між Банком та [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.13). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. З умовами кредитування відповідач був проінформований, згоден з його умовами та зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його користування, перевитрату кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбаченим діючим Договором. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій. А також вартість послуг, зазначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Згідно п.2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, визначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365 календарних днів на рік. Проте, в порушення умов Договору відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 14 січня 2021 року виникла заборгованість в розмірі 157 087,00 грн., з яких 140 418,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 108 886,11 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 31 532,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7 257,46 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 9 411,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В порушення вимог статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов вказаного Договору відповідач неналежно виконав договірні зобов`язання. Прострочив платежі, згідно з умовами договору та не повернув кредитні кошти, що підтверджується належними і допустимими доказами. Тому суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 356,31,00 грн. (157 087,00 грн. х 1,5%).

Outcome: approved