Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 08.09.2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3946,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється шляхом здійснення відповідачем щомісячного платежу для погашення заборгованості за кредитом починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами банку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. \~ \~ \~ \~У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 05.08.2019 року має заборгованість у розмірі 27983,06 гривень, яка складається з наступного: 3946,34 грн. - заборгованість за кредитом; 1513,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4809,05 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 17714,26 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 27983,06 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. за рішенням суду. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією наданий час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.09.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н. Відповідно п.1.1.1. Генеральної угоди сторони узгодили зменшення розміру заборгованості, який виник в період з дати надання кредиту, а саме проценти на 25530,90 грн., комісію на 1755,00 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 460,23 грн. Відповідно до п. 1.1.2. заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 5096,34 грн. Згідно п.1.2 генеральної угоди з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується в день підписання генеральної угоди мати залишок на любому відкритому в банку рахунку в розмірі 1135,00 грн. В п 1.3.1. зазначено, що строком повернення кредиту , який вказаний в п.п.1.1.3. генеральної угоди являється 2-й день з моменту такого порушення. Вся заборгованість по кредиту , починаючи з дня, слідуючого за днем повернення кредиту (2й день), вважаться простроченим (п.1.3.3.). Так відповідно до п. 1.5. підписання даної генеральної угоди не являється рішенням банку про анулювання заборгованості позичальника. [PERSON] отримав негайний кредит у розмірі 3946,34 грн. на строк 12 місяців, з 08.09.2016 р. по 30.09.2017 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на побутові потреби в сумі 3946,34 грн. в обмін на зобов`язання на повернення відсотків в розмірі 2,063 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 352,48 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути здійснена не пізніше 30.09.2017р. (а.с.63). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до абзацу 5 п. 1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» в новій редакції, за рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 р. № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК». Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З огляду на ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 05.08.2019р. має заборгованість у розмірі 27983,06 гривень, яка складається з наступного: 3946,34 грн. - заборгованість за кредитом; 1513,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4809,05 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 17714,26 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, що підтверджується Розрахунком заборгованості та Випискою руху коштів на рахунку відповідача (а.с.51-53,61). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення зі [PERSON] штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, як різновиду неустойки в сумі 17714,26 грн. задоволенню не підлягають, та з нього слід стягнути тільки заборгованість за пенею та комісією в сумі 4809,09 грн. Отже,\~зважаючи на\~той факт,\~що на\~час розгляду\~справи [PERSON] порушив вимоги Генеральної угоди, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 10268,80 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 705,00 грн. (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Outcome: partial