Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Банк просить стягнути з [PERSON] 12678,34грн.заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи позов невиконанням відповідачем умов кредитного договору, за яким отримала 8000грн. кредиту. В порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України сторони просили розглянути справу за їхньої відсутності (а.с. 7, 27, 65). Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 04.06.2008р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] (на той час [PERSON]Г.) укладено договір про надання банківських послуг, предметом якого стало надання їй гривневої кредитної карти з кредитним лімітом на 8000 гривень під 30% річних на суму залишку заборгованості. За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09.11.2011р. з відповідача на користь позивача за цим же Договором було стягнуто 20346,19 гривень заборгованості, яка утворилася станом на 31 серпня 2011р. (а.с. 45). Структура цієї заборгованості така: заборгованість по кредиту 7269,59грн., заборгованість по процентам 10131,54грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1500грн., заборгованість штраф (фіксована частина) 500грн., штраф (процентова складова) 945,06грн. Як убачається з банківської квитанції від 16 квітня 2014р. позивач на користь відповідача заплатила 20346,19грн., призначенням платежу вказано: «згідно рішення суду…» (а.с. 40). Розмір оплати повністю відповідає розміру заборгованості відповідача перед позивачем станом на 32.08.2014р., стягнутої за судовим рішенням. Тому ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області 17.04.2014р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення вказаної заборгованості (а.с. 41). Натомість позивач-Банк у своїй позовній заяві про вказане судове рішення і його виконання умовчує, вказуючи про існування заборгованості станом на 31.07.2015р., без зазначення початкової дати утворення цієї заборгованості. Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості, 23 квітня 2014р. у графі 15 «сума погашення за наданим кредитом» обліковано зарахування 20346грн. з оплачених 20346,19грн. (а.с. 12). Таким чином позивачу повністю було погашено заборгованість відповідача станом на 31 серпня 2011р., яка повинна бути зарахована банком згідно до наведеної у позові та судовому рішенні від 09.11.2011р. структури заборгованості. Однак з цієї оплати заборгованості банком на сплату відсотків було зараховано 17087,56грн. (п. 11 Розрахунку) замість необхідних 10131,54грн. (а.с. 12). Нова заборгованість може виникнути лише з 1 вересня 2011р. Але заборгованість за кредитом повністю була погашена, нової не утворилося. Залишилася лише заборгованість за проміжок часу з 01.09.2011р. по 16.04.2014р. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Позовна заява подана 8 жовтня 2015 року 3 роки = 8 жовтня 2012 року, тому саме заборгованість з цієї дати по 16 квітня 2014р., день оплати заборгованості за судовим рішенням, має правове значення і є предметом цього позову, дорівнює 3283,43 гривням, визнаним відповідачем, протилежне позивачем не доведено. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial