Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє його законний представник [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської міської ради, про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном. Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідно до ст.37 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є «Альфа Банк», було оформлено право власності на трикімнатну квартиру площею 67,8 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] та здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «Альфа Банк». Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, проте, відповідачі, за відсутності правових підстав, продовжують користуватися квартирою, чим порушують права законного власника. Позивач позбавлений можливості вільно, на власний розсуд розпоряджатися житловим приміщенням. У позовних вимогах позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою, зняти їх з реєстраційного обліку та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 12.05.2020 року у справі відкрито позовне провадження за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 29.07.2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 372/913/18 за позовом [PERSON] до Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», державного реєстратора Решетнікова Олексія Юрійовича, Міністерства юстиції України про скасування державної реєстрації, третя особа відділ державної реєстрації виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області . Ухвалою суду від 13.11.2020 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду. Представник позивача Артеменко П.М. в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив справу розглядати у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , яка представляє інтереси [PERSON] , в судовому засіданні заперечувала щодо вимог позову та просила в його задоволенні відмовити за безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю. Інші відповідачі по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву та клопотань до суду не подали. Представник третьої особи, Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради, у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутність та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», і [PERSON] 06.08.2008 року було укладено іпотечний договір № 04/І-445, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. і зареєстрований у реєстрі за № 5381, за умовами якого [PERSON] , у забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] за Договором кредиту № 384/069/08-Пі від 06.08.2008 року, передала в іпотеку квартиру площею 67,8 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На предмет іпотеки було звернуто стягнення в рахунок виконання зобов`язань [PERSON] на користь позивача. 19.02.2018 року право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» (а.с. 9-10). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1596 від 02.03.2020 року, виданої відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради, у спірній квартирі яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8). 12.03.2020 року АТ «Альфа-Банк» на адресу: [ADDRESS] відповідачам було направлено вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку (а.с. 11). Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.09.2020 року по цивільній справі № 372/913/18 за позовом [PERSON] до Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Решетнікова Олексія Юрійовича, Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області, Акціонерного товариства «Альфа Банк» про скасування державної реєстрації, третя особа - Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, яке набрало законної сили, позов задоволено та визнано незаконним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39785019 від 21.02.2018 10:48:17, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Рожівське» Решетніковим Олексієм Юрійовичем (номер запису про право власності 24936445 від 19.02.2018 о 15:23:13); скасовано запис №24936445 від 19.02.2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1490855532116). Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.02.2020 року по цивільній справі № 372/3710/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця зі спадкоємців, в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця зі спадкоємців, відмовлено повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначені норми матеріального права визначають право власника житлового приміщення вимагати усунення порушень свого права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним, однак лише у спосіб, прямо визначений законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У рішенні від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» Європейський Суд вказав, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла. Європейський суд з прав людини вказує, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року). «Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві…» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 42, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року). Втручання у право на повагу до житла відповідачів буде відповідати Конвенції не лише тоді, коли таке втручання здійснюється згідно із законом, але й якщо для такого втручання існують легітимні цілі, вичерпний перелік яких наведений у пункті другому статті 8 Конвенції. Отже, право на житло є конституційним правом людини, яке гарантується Основним Законом України, Конвенцією, а тому позбавлення цього права, в тому числі зняття з реєстрації, можливо лише на підставі закону, мати легітимну мету та відповідати принципу пропорційності втручання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.08.2019 року в справі 2004/1979/12 зазначила, що втручання держави у право на мирне володіння майном є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а втручання у право на повагу до житла - порушенням ст. 8 Конвенції, якщо таке втручання не здійснене «згідно із законом», не переслідує легітимну мету чи не є «необхідним у демократичному суспільстві» (встановлення цієї необхідності передбачає, зокрема, встановлення пропорційності втручання переслідуваній легітимній меті). Порушення відповідних статей Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Принцип пропорційності у розумінні ЄСПЛ полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. Здійснюючи стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», банк був обізнаний, що у спірному житловому будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітній [PERSON] , а отже мав усвідомлювати, що права власника квартири [PERSON] обмежуються у зв`язку із наявністю прав осіб, які мають право користування вказаним житловим будинком та міг передбачити характер та вагу обтяжень його майбутньої нерухомості та не здійснив достатньо належної обачності при реєстрації права власності. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Як встановлено рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.09.2020 року по цивільній справі № 372/913/18, яке набрало законної сили, судом скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на спірну квартиру, тобто позивач не набув право власності на іпотечну квартиру, отже правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою, що була передана в іпотеку відсутні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/ перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснюється органом реєстрації, яким є зокрема, виконавчий орган міської ради, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної міської ради. Тобто, питання щодо зняття з реєстрації місця проживання особи вирішується органами реєстрації. Оскільки, позивач не звертався до органу реєстрації про зняття відповідача з реєстрації і відповідної відмови не отримував, тому дана позовна вимога про зобов`язання відповідного органу зняти відповідачів з реєстрації на даний час є передчасною. Також, зняття з реєстрації місця проживання відповідачів є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення,яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а його відсутність унеможливлює таке зняття. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог позивача АТ «Альфа-Банк» про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання відсутні, тому, в задоволенні позову позивача, слід відмовити повністю. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed