Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В березні 2010 року Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач-1), [PERSON] (Відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість у сумі 1 954 616,51 грн., судовий збір 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн., - всього 1 956 436,51 грн. (а.с.3-5 т.1). Свої позовні вимоги Банк обгрунтовує тим, що 22.07.2008р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 157/П/56/2008-840, відповідно до умов якого Позивач надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 205 905 доларів США, зі сплатою відсотків в розмірі 14,99% річних. Станом на день подання позовної заяви Відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, порушив строки повернення кредиту, а також сплати відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 244 253,79 доларів США (еквівалент 1 954 616,52 грн.), що складається з: - заборгованості за кредитом - 203 836,76 доларів США (еквівалент 1 631 183,29 грн.); - заборгованості по сплаті відсотків - 36 215,21 доларів США (еквівалент 289 808,62 грн.); - пені - 4 201,81 доларів США (еквівалент 33 624,60 грн.). В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 зобов'язань по Кредитному договору між Позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки, за яким Відповідач-2 бере на себе зобов'язання перед Позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням Відповідача-1, які виникають з умов Кредитного договору як солідарний боржник, відтак Відповідачі несуть солідарну відповідальність перед Позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (суддя Пономаренко Н.В.) від 26.03.2010р. відкрито провадження по справі та призначено до попереднього розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.25 т.1). Ухвалою суду від 11.05.2010р. справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.33 т.1). Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2010р. Відповідачем-2 подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва (а.с.35-36 т.1), який своєю ухвалою від 02.12.2010р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилив, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2010р. залишив без змін (а.с.59-60 т.1). В судовому засіданні 27.05.2011р. представник Відповідачки-2 подав зустрічну позовну заяву [PERSON] до ВАТ КБ «Надра», третя особа: [PERSON], про визнання недійсним договору поруки (а.с.91-92 т.1), яка після усунення недоліків, ухвалою суду від 07.07.2011р. прийнята та об'єднана в одне провадження для спільного розгляду з позовними вимогами первісного позову ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.108 т.1). В судовому засіданні 07.07.2011р. представник Відповідача-1 подав заяву про зупинення провадження по справі за вищевказаним позовом про стягнення боргу згідно кредитного договору № 157/П/56/2008-840 від 22.07.2008р. до розгляду справи, що знаходиться в провадженні Дарницького районного суду м. Києва за позовною заявою [PERSON] до ВАТ КБ Надра про визнання кредитного договору недійсним (а.с.101 т.1). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2011р. зупинено провадження у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] до ВАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору (а.с.107 т.1). Після поновлення провадження у справі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. в зв'язку з повторною неявкою Позивача за зустрічним позовом зустріну позовну заяву [PERSON] до ВАТ КБ «Надра», третя особа: [PERSON] про визнання недійсним договору поруки - залишено без розгляду (а.с.167 т.1). Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. позов ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено, стягнуто із [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 157/П/56/2008-840 від 22.07.2008р. в загальному розмірів 244 253,79 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 954 616,51 грн. (а.с.169-170 т.1). В липні 2015 року представником Відповідачки-2 подано до Шевченківського районного суду м.Києва заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. у зв'язку з нововиявленими обставинами (а.с.179-180 т.1), яка ухвалою суду від 19.08.2015р. (суддя Макаренко І.О.) призначена до розгляду у судовому засіданні (а.с.186 т.1). Ухвалою суду від 02.09.2015р. заяву [PERSON] - представника [PERSON] про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості - залишено без задоволення (а.с.196-197 т.1). Не погоджуючись з ухвалою суду від 02.09.2015р. представником Відповідача-2 подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва (а.с.202-203 т.1), який своєю ухвалою від 06.10.2015р. апеляційну скаргу [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], - відхилив, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2015р. - залишив без змін (а.с.214-215 т.1). В листопаді 2015 року представником Відповідача-2 подано до Шевченківського районного суду м. Києва заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. (а.с.220-222 т.1), яка ухвалою суду від 17.11.2015р. залишена без розгляду (а.с.231-232 т.1). Не погоджуючись з ухвалою суду від 17.11.2015р. представник Відповідача-2 звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду м. Києва (а.с.234-235 т.1), який своєю ухвалою від 13.01.2016р. апеляційну скаргу [PERSON], діючого в інтересах [PERSON] - задовольнив частково, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2015р. - скасовано та передано питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції (а.с.248-249 т.1). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (суддя Маліновська В.М.) від 08.02.2016р. прийнято заяву представника Відповідача - [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. ухваленого у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.3 т.2). Ухвалою суду від 21.03.2016р. заяву представника Відповідача - [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. - задоволено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. ухваленого у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, - скасовано, та справу призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.26-27 т.2). В судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Заяви про збільшення позовних вимог не подавались. Представник Відповідача-1 - [PERSON] в судовому засіданні проти позову в частині стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] заперечив, зазначив, що станом на час розгляду справи договір поруки від 22.07.2008р., укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] у відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2015р. та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.09.2016р. є припиненим з 24.12.2009р., тому Відповідач-2 не несе солідарної відповідальності за невиконання Позичальником умов Кредитного договору. Додатково зазначив, що Банк фактично, надіславши Позичальнику 16.06.2009р. вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 7 банківських днів з дати надіслання цього повідомлення, яка була отримана Позичальником 23.06.2009р., змінив строк виконання зобов'язань за Кредитним договором, при цьому з вимогою до Поручителя Банк звернувся лише 15.03.2010р. шляхом подання до Шевченківського районного суду м. Києва вказаного позову про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ «Надра», що не заперечувалось представником Позивача. Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень чи пояснень по суті позовної заяви суду не надав, представника в засідання не направив. Заслухавши представника Позивача та представника Відповідача-1, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 157/П/56/2008-840 (а.с.10-14 т.1), згідно якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 205 905 доларів США, строком до 11.07.2033р., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,99% річних, цільове використання кредиту: проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 2240, 2256, 2253 від 22.07.2008р., що укладений між Позичальником та [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно (земельні ділянки кадастровий номер: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]), що знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сеньківка; витрати позичальника пов'язані з оформленням кредиту; оплата комісії за розрахунки за цим Договором. Відповідно до п.п.3.1., 3.2. Кредитного договору визначено, що надання кредиту проводиться шляхом: - зарахування на поточний рахунок обраного тарифного пакету при наявності належним чином оформленої заяви на переказ готівки, сума у іноземній валюті - доларах США; - видача готівки Позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті - доларах США. Моментом (днем) надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку Позичальника № [NUMBER], відкритому у відділенні № 56 філії ВАТ КБ «Надра». Згідно п.3.3. Кредитного договору визначено, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2 660,05 доларів США, який Позичальник вносить щомісячно до 10 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість Позичальника, Банк починаючи з 13 числа поточного місяця застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором. Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п.3.3.3. цього Договору, а також у випадку невиконання умов передбачених п.4.3.6. цього Договору (п.п.4.2.4. Кредитного договору). Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 909 від 22.07.2008р. (а.с.22 т.1). Судом встановлено, що зазначена Заява на видачу готівки не підписана з боку Відповідача-1 на підтвердження отримання вказаної суми кредиту, разом з тим, в матеріалах справи міститься Іпотечний договір від 22.07.2008р., укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2259, згідно якого встановлено, що Позичальник - [PERSON] отримав Кредит на умовах Кредитного договору у сумі 205 905 доларів США та з метою забезпечення виконання своїх Зобов'язань як Позичальника, що витікає з Кредитного договору передає в іпотеку, а Банк приймає в іпотеку предмет іпотеки: нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер якої [NUMBER]; земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер якої [NUMBER]; земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер якої [NUMBER], що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сеньківка, цільове призначення земельних ділянок - будівництва та обслуговування жилого будинку, які стануть власністю Іпотекодавця у майбутньому (а.с.94-97 т.2). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт виконання своїх зобов'язань по кредитному договору в частині видачі Позичальнику кредитних коштів в сумі та порядку, визначених Кредитним договором, Відповідачем-1 доказів зворотного не надано та в судовому засіданні не здобуто. 22 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 22.07.2008р., за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору № 157/П/56/2008-840 від 22.07.2008р. (а.с.20-21 т.1). Відповідно до п.1.2. Договору поруки визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором в повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання Зобов'язань, вказаних у п.1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а ч.2. ст.554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки відшкодування збитків. Згідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, зокрема, зазначено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Разом із тим, пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (частина перша статті 543 ЦК). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В червні 2009 року Позивачем було направлено Відповідачу-1 Вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 6363/01-01 від 16.06.2009р., в якій Банк вимагав від Позичальника протягом 7 банківських днів дати надіслання Банком цього повідомлення погасити заборгованість по кредитному договору, що станом на 12.06.2009р. складає 220 233,63 долари США (а.с.223 т.1). Зазначена вимога була залишена Відповідачем-1 без задоволення. В зв'язку з порушенням Відповідачем-1 своїх зобов'язань за Кредитним Договором, станом на 19.02.2010р. сума його простроченої заборгованості перед Позивачем становить 244 253,79 доларів США (гривневий еквівалент 1 954 616,51 грн.) (а.с.15 т.1). Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2015р. у справі № 761/6949/15-ц, яке набрало законної сили 28.07.2015р. за позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, - визнано такою, що припинена з 24.12.2009р. порука за договором поруки, укладеним 22.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] (а.с.181-182 т.1). З тексту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016р. у справі за касаційною скаргою ПАТ «КБ «Надра» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2015р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20.01.2016р. у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2015р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.01.2016р., позов [PERSON] задоволено, визнано такою, що припинена з 24.12.2009р. порука за договором поруки, укладеним 22.07.2008р. між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] Разом з тим, ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи судом апеляційної інстанції повністю не встановлені, то Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 18.05.2016р. касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20.01.2016р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.49-50 т.2). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.09.2016р. встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, позивач [PERSON] вказувала, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22.07.2008 р. було укладено Кредитний договір, за умовами якого позичальнику були надані кошти в сумі 205 905 дол. США на строк до 11.06.2033 р. зі сплатою 14,99% річних шляхом погашення щомісячними ануїтетними платежами. Того ж дня з нею було укладено Договір поруки, за яким вона поручилась перед банком за належне виконання позичальником зобов'язання. 16.06.2009 р. банк направив позичальнику вимогу про дострокове виконання зобов'язання та визначив термін виконання зобов'язання протягом семи днів з дня надіслання банком вимоги. Тому позивач вважала, що договір поруки припинив свою дію 23.12.2009 р., оскільки протягом 6 місяців банк не пред'явив до неї вимоги як до поручителя. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] 22.07.2008 р. уклав Кредитний договір з ВАТ КБ «Надра», згідно якого зобов'язувався погашати кредит та відсотки за користування щомісячними ануї тетними платежами. Того ж дня з [PERSON] було укладено Договір поруки. В п.2.1 Договору поруки вказується, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає з Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю [PERSON] з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому або в тій чи іншій його частині. В п. 5.3. Договору зазначено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору. Як видно з матеріалів справи, вимога про дострокове погашення заборгованості по кредиту була направлена [PERSON] 16.06.2009 р. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було оглянуто матеріали цивільної справи №761/4510/2016 р. з Шевченківського районного суду м.Києва та встановлено наступне. Оскільки взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором від 22.07.2008 р. позичальник не виконував належним чином, утворилась заборгованість, яку банк просив стягнути з позичальника та поручителя солідарно, про що звернувся 16.03.2010 р. з позовною заявою до Шевченківського районного суду м. Києва. Доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі, про те, що позичальник не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, а тому порука не може бути визнана припиненою відповідно до п. 5.3 Договору поруки, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Умови договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язання боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 та ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому застосуванню підлягають положення ч. 4 ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки, якщо протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання кредитор не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи вищевикладене, ухвалою від 01.09.2016р. Апеляційний суд м. Києва апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк «Надра» - [PERSON] відхилив, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2015р. залишив без змін (а.с.72-73 т.2). Вказана ухвала набрала законної сили з дня проголошення. Представником Позивача в судовому засіданні подано копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.09.2016р. про відкриття касаційного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою виконуючого обов'язки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2015р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01.09.2016р. (а.с.98 т.2). Водночас, суд приходить до висновку, що оскільки рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2015р. не скасовано та станом на час розгляду справи на підставі ухвали Апеляційного суду м.Києва від 01.09.2016р. набрало законної сили, суд дійшов висновку, що обставини, встановлені вказаними судовими рішеннями не підлягають доказуванню у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Таким чином, враховуючи, що договір поруки від 22.07.2008р., укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] є припиненим з 24.12.2009р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 157/П/56/2008-840 від 22.07.2008р., в частині стягнення кредитної заборгованості з Поручителя - [PERSON], - не підлягають задоволенню. В позовній заяві від 15.03.2010р. Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість у сумі 1 954 616,51 грн., судовий збір 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн., - всього 1 956 436,51 грн. (а.с.3-5 т.1). Як зазначалось вище, в зв'язку з порушенням Відповідачем-1 своїх зобов'язань за Кредитним Договором, станом на 19.02.2010р. сума його простроченої заборгованості перед Позивачем становить 244 253,79 доларів США (гривневий еквівалент 1 954 616,51 грн.), що складається з: - заборгованості за кредитом - 203 836,76 доларів США (гривневий еквівалент 1 631 183,29 грн.); - прострочена заборгованості по сплаті відсотків - 36 215,21 доларів США (гривневий еквівалент 289 808,62 грн.); - пені за прострочення сплати кредиту - 4 201,81 доларів США (гривневий еквівалент 33 624,60 грн.) (а.с.15 т.1). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.п. 5.2. Кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.3.3.3. цього Договору, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України ). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»). Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 01.04.2015р. у справі № 3-29гс15. Разом з тим, під час розгляду справи Позивачем не надано суду розрахунку суми пені в гривні відповідно до п.5.2.Кредитного договору, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України у гривні, а встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти не передбачено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» в частині стягнення з [PERSON] суми пені в розмірі 4 201,81доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 19.02.2010р. становить 33 624,60 грн., - не підлягають задоволенню. Водночас, за час розгляду справи після скасування заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013р. Позивач заяви про збільшення позовних вимог чи їх уточнення не подавав, тому виходячи з принципу диспозитивності у відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості по Кредитному договору станом на 19.02.2010р., визначена Позивачем у позовній заяві від 15.03.2010р. у національній валюті України (1 954 616,51 грн.) за вирахуванням розрахованої суми пені (33 624,60 грн.). Згідно положень ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням припинення поруки за договором поруки від 22.07.2008р., укладеному між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором від 22.07.2008р. за №157/П/56/2008-840 у загальному розмірі станом на 15.03.2010р. - 1 920 991,91грн., що складається з: - заборгованості за кредитом - 203 836,76 доларів США (гривневий еквівалент 1 631 183,29 грн.); - прострочена заборгованості по сплаті відсотків - 36 215,21 доларів США (гривневий еквівалент 289 808,62 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 192, 525, 526, 530, 533, 543, 549, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial