Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач, Банк) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором б/н від 31.08.2018 в сумі 10749,31 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг 31.08.2018 підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 5000 грн; для користування картковим рахунком відповідачем отримано кредитну картку. Через порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість по кредиту, яка станом на 28.10.2020 дорівнює 10749,31 грн, з яких 7213,53 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1014,98 грн заборгованість за простроченими відсотками, 2520,80 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. Ухвалою суду від 15.01.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.77). Позивач правом участі в судовому засіданні не скористався, за змістом позову просить розглянути справу без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, за змістом якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, зазначила, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Також вказала, що в квітні 2020 року банківська кредитна картка нею була втрачена, у зв`язку з чим заблокована; нової картки вона не отримувала; наразі працевлаштована, працює медичною сестрою в травматологічному відділенні Мирноградської центральної міської лікарні (а.с.83). В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 31.08.2018 відповідачем заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, за якою відповідач висловив згоду, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.15,16). До Анкети-заяви Банк додав Паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.17-63). Відповідно до довідок Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 31.08.2018 було видано кредитну картку № [NUMBER] 31.08.2018 терміном дії до 08/22; з 31.08.2018 встановлений кредитний ліміт 5000 грн, з 01.06.2019 кредитний ліміт дорівнює 0,00 грн (а.с.13,14). За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 31.08.2018 по 01.12.2018 відповідач користувався кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом та відсотками, останнє поповнення картки, здійснене відповідачем, відбулось 01.12.2018 (а.с.11-12). Як зазначає відповідач, в квітні 2020 року нею була втрачена банківська картка № [NUMBER] , у зв`язку з чим заблокована, нова картка за спірним кредитним договором відповідачем не отримувалась. Наведене підтверджується випискою з карткового рахунку відповідача, за якою нарахування процентів за умовами кредитного договору було припинено з березня 2020 року; відомості про отримання відповідачем нової банківської картки з новим ст роком дії сторонами не надані. Станом на 28.10.2020 заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 31.08.2018 дорівнює 10749,31 грн, з яких 7213,53 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1014,98 грн заборгованість за простроченими відсотками, 2520,80 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 (а.с.10). Клопотання позивача про огляд веб-сайту, а саме, огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №3, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.08.2018)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 274-292 повного договору, є таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. За приписами ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Положеннями ч.7 ст.85 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Позивачем до позову додані роздруковані Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли на момент підписання договору, а саме витяг, як зазначено позивачем в позові, що містять, в тому числі, розділ 2.1.1, які досліджені судом під час розгляду справи, а необхідність встановлення та фіксування змісту таких Умов та Правил через їхній огляд на веб-сайті позивачем в клопотанні не обґрунтована та судом не вбачається. Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права. Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону відповідач зобов`язання за укладеним ним з Банком договором (заявою-анкетою), з огляду на надані Банком розрахунок заборгованості, сума якої не спростована та визнана відповідачем, та виписки з особового рахунку відповідача, яка є регістром аналітичного обліку, тобто внутрішнім первинним документом банку, а отже, належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі, належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 28.10.2020 утворилась спірна сума заборгованості в загальному розмірі 10749,31 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача з урахуванням ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до якої, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved