Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визначити частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] по ? частці за кожним, визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частку вказаної квартири за кожною. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються, що їм та відповідачу належить на праві свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/12 частці у квартирі [ADDRESS] кожному після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Інші ? частки у вказаному жилому приміщенні належать їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.2006 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий [NUMBER], зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.08.2006 року за [NUMBER] в книзі 1. Між тим, у виданому свідоцтві про право власності частки співвласників не були виділені, хоча після приватизації вони користувалися рівними правами та мали рівні обов'язки щодо квартири. Протягом тривалого часу між ними та відповідачем склалися неприязні стосунки, пропозиції позивачів з приводу визначення часток співвласників у справі спільної сумісної власності для отримання права розпорядження часткою на власний розсуд або ж сумісний продаж квартири та поділ коштів, відповідач ігнорує, у зв'язку з чим, вони не можуть користуватися та розпоряджатися своїми частками у квартирі, які не визначені. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких підтримали заявлені ними позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечували проти розгляду справи за його відсутності з ухваленням рішення при проведенні заочного розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, перевіривши обставини справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], загальною площею 69,7 кв. м., житловою площею 41,2 кв. м., належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 2006 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, р/[NUMBER], зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.08.2006 року за [NUMBER] в книзі 1, реєстраційний номер - [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з ? частки у трикімнатній квартирі [ADDRESS], ., загальною площею 69,7 кв. м., житловою площею 41,2 кв. м Спадкоємцями після смерті [PERSON] стали: його дружина - [PERSON], син - [PERSON] та дочка - [PERSON] 17 вересня 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківською державною нотаріальної контори Зоріною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 4-1208. 17 вересня 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківською державною нотаріальної контори Зоріною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 4-1212. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківською державною нотаріальної контори Зоріною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 4-1210, 17 вересня 2012 року отримав [PERSON],що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80326525. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80326525 від 14.02.2017 року, ? частки квартири [ADDRESS], загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м. належать на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У відповідності до вимог ст.316 ЦК України, право власності - це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, як це закріплено вимогами ст. 317 ЦК України. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що відповідає положенням ч. 1 ст. 319 ЦК України. Вимогами ст. 41 Конституції України гарантовано право володіти і користуватися своєю власністю та непорушність права приватної власності. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. За правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, оскільки при встановленні права спільної сумісної власності на квартиру будь-якої домовленості між власниками квартири не існувало, то частки кожного із співвласників вважаються рівними. На підставі викладеного, суд вважає доведеними вимоги позивачів про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру[ADDRESS] в рівних долях за співвласниками по 1/4 частині за кожним. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. У відповідності до Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності, є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо задоволення позовних вимог позивачів про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності за кожною на 1/4 частку [ADDRESS], ? частки якої належить їм на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.2006 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий [NUMBER], зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.08.2006 року за [NUMBER] в книзі 1. Частиною 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. На підставі викладеного,

Outcome: approved