Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи вимоги тим, що починаючи з червня 1975 року він працював трактористом в колгоспі «Червоний партизан» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області по 19 листопада 2013 року та був звільнений з роботи за власним бажанням. В період роботи в 1976, 1979 та 1981 роках заявником через поважні причини не було вироблено встановлений мінімум людиноднів. В зв'язку з чим останній звернувся до правління колгоспу з заявою про зарахування в трудовий стаж років, в яких не було вироблено встановлений мінімум людиноднів. Протоколом правління колгоспу «Червоний партизан» № 12 від 21 грудня 1991 року задоволено заяву [PERSON] та прийнято рішення про зарахування в трудовий стаж років, в яких не вироблено встановлений мінімум людиноднів. Однак, секретарем правління колгоспу в протоколі було допущено помилку в написанні прізвища заявника, а саме зазначено прізвище «[PERSON]», в той час коли прізвище останнього значиться як «[PERSON]». Внести виправлення в проколол засідання правління колгоспу не має можливості, оскільки даний колгосп ужене існує, а невідповідність в написанні прізвища впливає на призначення пенсії. Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявник позбавлений можливості встановити факт належності правовстановлюючого документа, він змушений звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт належності йому архівної виписки із протоколу засідання правління колгоспу «Червоний партизан» № 12 від 21 грудня 1991 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи заінтересовану особу було повідомлено завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки та копії позовної заяви з додатками. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому архівної виписки із протоколу засідання правління колгоспу «Червоний партизан» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області № 12 від 21 грудня 1991 року. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення. Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта заявника серії [NUMBER], виданого 01 березня 2002 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області прізвище останнього значиться як «[PERSON]» (а.с. 3). Таке ж прізвище вказано і в трудовій книжці колгоспника № [NUMBER], виданій на ім'я заявника 25 липня 1976 року (а.с.5). Згідно архівної довідки № 117 від 14 березня 2019 року, виданої КУ «Томашпільський районний трудовий архів» у книгах нарахування заробітної плати колгоспникам колгоспу «Червоний партизан» с. Гнатків за 1976, 1979, 1981 роки значиться [PERSON], [INFO], де вказано його відпрацьовані дні та заробітна плата (а.с. 8). Однак, як вбачається з архівної виписки із протоколу № 12 засідання правління колгоспу «Червоний партизан» с. Гнатків від 21 грудня 1991 року прізвище заявника помилково було зазначено як «[PERSON]» (а.с.7). Відповідно до довідки № 150 від 14 березня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа (а.с.9). Отже, викладені у заяві твердження [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами. Оскільки, судом встановлено та доведено, що архівна виписка із протоколу № 12 засідання правління колгоспу «Червоний партизан» с. Гнатків від 21 грудня 1991 року дійсно належить [PERSON] даний факт підтвердився у судовому засіданні довідкою Гнатківської сільської ради, та іншими матеріалами справи, факт належності правовостановлюючого документа має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення ним пенсії, тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved