Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до умов Кредитного договору б/н від 29.05.2008 [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами. У зв`язку із неналежним виконанням позичальником умов договору станом на 31.08.2019 виникла заборгованість за кредитом в розмірі 217033,38 грн, з яких: 3156,59 грн - заборгованість за кредитом; 208440,48 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5436,31 грн - заборгованість за пенею та комісією. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь частину заборгованості за Кредитним договором № б/н від 29.05.2008 в розмірі 120595,53 грн, з яких: 3156,59 грн - заборгованість за кредитом; 117438,94 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 29.05.2008 по 30.12.2018, а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2019 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказана ухвала отримана відповідачем 08.11.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 2105014863978. Відповідач своїм правом на відзив не скористалася. Однак 25.11.2019 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій вона просить застосувати строк позовної давності. При цьому вказує, що вона з Умовами та правилами надання банківських послуг не знайомилася, їх не приймала та не підписувала, розрахунок заборгованості позивача є неправильним та плутаним, без відображення сум отримання кредиту і сум боргу на кінцевий період. Отримання відповідачем 29.05.2008 суми кредиту в розмірі 5000 грн нічим не підтверджується, а в розрахунку заборгованості станом на 06.07.2008 сальдо поточної заборгованості зазначено 3090,00 грн, при цьому не зазначено, що вона отримувала ці суми. Вказує про наявність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки позовна заява подана з порушенням строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Так останній платіж відповідачем був здійснений 28.04.2015, після чого 30.04.2015 закінчився строк дії банківської картки. Новою карткою відповідач не користувалась, вважаючи, що здійснила повний розрахунок за кредитом. За таких обставин, відповідач просила відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом установлено, що 29.05.2008 [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ. Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Одночасно з підписанням заяви, 29.05.2008 [PERSON] підписала також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за змістом якої встановлена базова ставка за користування кредитом 3% в місяць; розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; встановлено порядок пені за несвоєчасне погашення заборгованості (ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня (1)=(базова % ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення на суму від 50 грн та більше; розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 120 днів, а саме 250 грн+5% від суми позову, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо (а.с. 9). Отже сторони (ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] ) погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 29.05.2008. На підставі цієї заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано декілька кредитних карток, що також підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувалася коштами, про що свідчить виписка по рахунку. Твердження відповідача, про не підтвердження отримання суми коштів в розмірі 3090,00 грн спростовується даними цієї випискою (отриманням 05.06.2008 через банкомат 4368 коштів в сумі 3090 грн готівкою). Банк, звертаючись до суду з позовом, надав заяву від 29.05.2008 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.05.2008, виписку по картковому рахунку, довідки про зміни кредитного ліміту та видані картки, а також витяги з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.12.2008 (дата на яку позивач визначив розмір заборгованості по відсоткам) становить 120595,53 грн, яких : 3156,59 грн - заборгованість по тілу кредиту (2399,19 грн - поточна та 757,40 грн - прострочена), 117438,94 грн - заборгованість по нарахованим процентам. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та сплати нарахованих процентів. Визначаючись щодо заявлених вимог, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути як тіло кредиту, так і проценти. Як слідує з розрахунку тіло кредиту становить 3156,59 грн. Що стосується процентів та проведеного позивачем розрахунку їх розміру, то суд враховує, що ст.1048 ЦК України закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. У цій справі, позивач просив стягнути з відповідача 117438,94 грн процентів за користування кредитом. Як уже зазначалося вище, сторони обумовили розмір процентів та довідка про умови кредитування, яка підписана позивальником разом із заявою про приєднання, дійсно містить умови нарахування процентів за користування кредитними коштами, розмір яких становить 36 % річних ( 3% місячних). Однак, як вбачається з наданого банком розрахунку, з 01.01.2013 року банк в односторонньому порядку змінив розмір процентної ставки на 30,00 % річних, з 01.04.2014 року на 34,80% річних, з 01.04.2015 на 43,20 % річних. При цьому матеріали цивільної справи не містять доказів, що сторони узгоджували право банку в односторонньому порядку змінювати проценту ставку. Суд звертає увагу, що договір укладений сторонами в травні 2008 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону №661-УІ, яким введена в дію ст.1056-1 ЦК України. Разом з тим, за змістом ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч.1 ст.653 ЦК в разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору. Виходячи з аналізу ст.5, 627, 629, 653 ЦК слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то така зміна процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності законом №661-VІ. Однак, матеріали справи не містять доказів, що сторони погоджували таку зміну. Банк, обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Суд також звертає увагу, що відповідач заперечує обставин підписання нею Умов та Правил. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин, відсутність в заяві та довідці домовленості сторін про зміну відсотків, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже сторонами не було узгоджено право банку в односторонньому порядку, на свій розсуд, змінювати процентну ставку, а тому такі зміни є незаконним. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31.12.2012 року (останній день застосування Банком процентної ставки в межах обумовленого з позичальником розміру) заборгованість за процентами з накопичувальним підсумком становила 98,77 грн. Тому саме вказаний розмір заборгованості по відсоткам є доведеним, в решті ж розмір заборгованості по процентам є недоведеним. Щодо стягнення цієї суми, то суд враховує, що умовами укладеного договору встановлено розмір щомісячних платежів та строки їх внесення (умови довідки, підписані позичальником). Наразі строки внесення процентів сторони не обумовлювали. В той же час, відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України проценти виплачуються щомісячно. Як слідує з розрахунку заборгованості проценти нараховувалися щомісячно і доведений розмір заборгованості по процентам в сумі 98,77 грн є накопичувальна сума процентів станом на 31.12.2012. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Зважаючи, що проценти сплачуються щомісячно, то перебіг позовної давності щодо таких місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Враховуючи, що ці щомісячні платежі по сплаті відсотків датовані 2012 роком, а з позовом позивач звернувся 03.10.2019 року, то суд дійшов висновку, що строк позовної давності, в межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а саме три роки, пропущений, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Разом з тим, що стосується строків позовної давності щодо тіла кредиту, то суд зауважує, що підписана сторонами заява та довідка не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (абзац 2 частини першої статті 1049 ЦК України). Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у заяві та довідці не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку визначеного законом з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі з дня пред`явлення позову. Отже, не можна стверджувати про пропущення позивачем позовної давності, про застосування якої просить відповідач, в частині стягнення тіла кредиту. Таким чином з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором б/н від 29.05.2008 в розмірі 3156,59 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 50,28 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial