Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 06 квітня 2011 року у розмірі 17599 грн. 47 коп. та судові витрати у сумі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що \~відповідач з метою отримання банківських послуг підписала\~заяву від 06 квітня 2011 року, їй було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 6000 грн. Відповідач зобов`язувалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, що розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Разом з тим, відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором та не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь. Відповідач [PERSON] \~направила до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~просила відмовити\~в задоволенні\~позовних вимог\~та наголосила\~на тому,\~що вона,\~підписуючи заяву\~про отримання\~коштів не\~була ознайомленаз Тарифами, Умовами та Правилами надання банківських послуг, її підпис у наявних в матеріалах справи витягах відсутній. Наголошує, що відсутні докази того, що вказані документи на момент отримання нею коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом та щодо сплати неустойки (пені та штрафів), в зазначених розмірах та порядках нарахувань. За таких обставин, відсутність в анкеті-заяві, що була нею підписана, домовленості щодо сплати відсотків, пені та штрафів, надані банком Витяг з тарифів та умов не можуть розцінюватись як стандартна типова форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні була відсутня. Її представник адвокат Гринечко С.Б. в судовому засіданні проти вимог позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив в позові відмовити в повному обязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, де вказано, що заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. З довідки про отримання кредитних карток вбачається, що за кредитним договором б/н їй були надані наступні картки: 06 квітня 2011 року - [NUMBER] терміном дії до березня 2015 року, 18 серпня 2014 року - [NUMBER] терміном дії до серпня 2018 року, 16 серпня 2018 року - [NUMBER] терміном дії до травня 2022 року, 07 вересня 2018 року - [NUMBER] терміном дії до червня 2022 року. Зі змісту довідки про зміну умов кредитування обслуговування кредитної картки вбачається, що 06 квітня 2011 року за кредитною карткою [NUMBER] було здійснено старт карткового рахунку й встановлений кредитний ліміт 2400 грн., який в той же день зменшено до 300 грн. та 21 березня 2016 року цей ліміт досяг 14000 грн., зменшився до 13240 грн. 17 жовтня 2019 року та став 0 грн. 24 березня 2020 року. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 03 серпня 2020 року становить 17599 грн. 47 коп. та складається з: 12899 грн. 65 коп. заборгованість за тілом кредита; 4699 грн. 82 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно до вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, а саме заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті: www:privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Суд вважає за необхідним зазначити, що матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що саме з наданими витягами з Тарифів та Умов та правил ознайомлювався і погоджувався відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підпису відповідача зазначені Тарифи, Умови та правила не містять. Також як й відсутні підтвердження того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначених розмірах і порядках нарахування. Таким чином, суду не надано належних доказів на підтвердження діючих на час отримання відповідачем картки Тарифів із визначенням конкретних значень щодо процентної ставки, пені, штрафів, також, як й ненаданні діючі на час отримання відповідачем картки Умов та правил надання банківських послуг. З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі № 342/180/17 суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. З урахуванням викладеного, суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: www/privatbank.ua/, а також ті, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Разом з тим, суд вважає за необхідним зазначити, що матеріали справи містять підтвердження ознайомлення відповідача із довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій, зокрема, зазначені розміри базової процентної ставки, процентної ставки в місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування, розмір щомісячних платежів та строк їх внесення. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що до розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами АТ КБ «Приватбанк» включено нараховані відсотки за процентною ставкою, яку встановлено довідкою про умови кредитування від 06 квітня 2011 року, яка була підписана відповідачем. За таких обставин суд вважає, що відповідач отримавши та фактично використовуючи кредитні кошти, була ознайомлена із розміром та порядком нарахування та сплати, зокрема, процентних ставок. Суд вважає доводи відповідача, яка не визнає наявну в неї заборгованість за кредитним рахунком по картці, що була отримана нею в день підписання анкети-заяви необґрунтованими, оскільки отримання, активне використання кредитних коштів за кредитним рахунком вбачається з наданої позивачем виписки за договором, з яких прослідковується, що весь час з моменту відкриття кредитного рахунку та видачі картки для користування рахунком відповідачем здійснювались операції, внаслідок яких виникала заборгованість, використовувались кредитні кошти. Виписка по картковому рахунку суд вважає належним доказом у справі та містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Також, як зазначалось вище, погоджені у письмовій формі умови в формі довідки є частиною кредитного договору із пільговим періодом кредитування до 30 днів по договору SAMDN50000043487797, для користування послугами якого відповідачу було видано картку з відновлювальною кредитною лінією. Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву та її адвокат в судовому засіданні, в свою чергу, виписку по картковому рахунку не спростовували, як й факт користування кредитними коштами. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку,\~що банк\~свої зобов`язання\~виконав в\~повному обсязі,\~а відповідач\~свої зобов`язання\~не виконує,\~допускаючи прострочення\~платежів,\~у зв`язку\~з чимвідповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача станом на 03\~серпня 2020\~року \~становить 17599\~грн.\~47\~коп.\~та складається\~з:\~12899\~грн.\~65\~коп.\~ заборгованість\~за тілом\~кредита;\~4699\~грн.\~82\~коп.\~ заборгованість\~за простроченими\~відсотками,які суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Також не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність доказів щодо ознайомлення її з порядком нарахувань пені та штрафів, оскільки заявлена до стягнення позивачем сума не включає в себе пеню та штраф. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволенні в повному обсязі, розмір судового збору, що підлягає до стягнення складає 2102 грн.

Outcome: approved