Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» (далі - Товариство), просив стягнути на свою користь заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, матеріальну шкоду. В обґрунтування вимог посилався на відмову відповідача виплатити суму страхового відшкодування через відсутність правових та фактичних підстав для його здійснення. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач до суду надіслав заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позовні вимоги вважав необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. В обґрунтування такої позиції посилався на те, що кримінальне провадження, порушене щодо [PERSON] за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв'язку з примиренням сторін. Отже, відповідач вважав що шкода, завдана внаслідок ДТП відшкодована позивачу особою, яка її спричинила. Крім того, також зазначав що сума, яку позивач просить стягнути на його користь необґрунтована, тобто не підтверджується доданими до позовної заяви документами. Враховуючи, що в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив про розгляд справи у відсутність осіб, які не з'явились. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та Товариством укладений договір страхування транспортного засобу - поліс № АС/264025 (далі - Договір) від 25 травня 2013 року строком дії до 08 червня 2013 року включно. Відповідно умов Договору страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). При цьому ліміт відповідальності страховика становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100000 грн. 00 коп. на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. 00 коп. на одного потерпілого. Розмір франшизи - 1000 грн. 00 коп., забезпечений транспортний засіб - легковий автомобіль «ВАЗ 111730», реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 15). Під час дії договору страхування, 25 травня 2013 року близько 22 години 15 хвилин [PERSON] керував автомобілем марки «ВАЗ-111730» реєстраційний номер [NUMBER] та рухався по вул. Софіївської зі сторони вул. Слов'янської в напрямку вул. Одеської та при проїзді будинку №77, в порушення вимог п. 2.3 «б», 11.2, 12.3 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не повною мірою контролював рух свого транспортного засобу в межах своєї смуги для руху, внаслідок чого виїхав на смугу для зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки Chevrolet Aveo SF69Y номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2013 року, кримінальне провадження №12013160010000165 закрито, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі вимог ст. 46 КК України. Відмова Товариства у виплаті страхового відшкодування ґрунтується саме на обставинах примирення сторін кримінального провадження. В той же час, в запереченнях на позов крім вищезазначених обставин відмови відповідач також вказує на те, що оскільки в кримінальному провадженні №12013160010000165 потерпілою визнана тільки [PERSON] (яка знаходилась в момент ДТП в автомобілі позивача), а позивач у даному кримінальному проваджені не є потерпілим, отже йому не завдано майнової шкоди і підстави для виплати страхового відшкодування відсутні. Суд вважає посилання відповідача на дані обставини хибними з наступних підстав. Дане кримінальне провадження порушено за ч. 1 ст. 286 КК України. Тілесні ушкодження середньої тяжкості є додатковим об'єктом даного складу злочину. З матеріалів справи слідує, що такі ушкодження внаслідок ДТП отримала тільки [PERSON], а отже саме вона обґрунтовано була визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні. За цих же обставин не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування і факт примирення сторін даного кримінального провадження. Докази про сплату позивачу суми грошей [PERSON] для погашення витрат пов'язаних з ремонтом автомобіля суду не надані. Згідно рахунку-фактури № СЧ-0001611 від 14 червня 2013 року позивач поніс витрати на ремонт автомобіля в розмірі 52375 грн. 20 коп. (а.с. 9) 26 червня 2013 року позивач звернувся до Товариства з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8) 09 серпня 2013 року за вих. № 1830 позивачу було направлено відмову у виплаті відшкодування (а.с. 12) Ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. В свою чергу, вимога щодо визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком заявлена не у спосіб, установлений законом для захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права чи інтересу особи, а тому задоволенню не підлягає. Отже позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач сплатив визначену договором № 8 від 31 травня 2013 року про надання юридичної допомоги адвокатом суму правової допомоги. Таким чином, вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню. В той же час, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 230 грн. 00 коп., а на користь держави - 270 (двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Outcome: partial