Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка 02.03.2015 року отримала кредит у розмірі 6000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 13.01.2019 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 31370,70 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі в розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Останній подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та стягнути судові витрати по справі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у визначені судом дату та час в судове засідання не з`явилася, своїх заперечень або відзиву на позов до суду не надала, про причини неявки в судове засідання суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи її було повідомлено судом у встановленому законом порядку, заява про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходила. З урахуванням наведеного та відповідно до ч.3 ст.131, статтей 223, 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність можливості та правових підстав для розгляду справи за відсутності в судовому засіданні сторін та/або їх представників в порядку заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 27.02.2019 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідне клопотання позивача надійшло до суду разом із позовною заявою 08.02.2019 року. Суд, дослідивши матеріали, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 02.03.2015 року відповідачка стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», уклавши кредитний договір б/н, та отримала кредит у розмірі 6000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як встановлено судом, сторони визначили, що заява позичальника [PERSON] разом з Пам`яткою клієнта, «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку» складають укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву позичальника від 02.03.2015 року, відповідач приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах «Умовах та правилах надання банківських послуг» і «Тарифах банку», які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування, які були надані на ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Пунктом 1.1.7.43 Договору сторони визначити, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія Договору закінчується після повного погашення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено обов`язок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Свої зобов`язання відповідно до умов підписаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. У відповідності до умов укладеного договору [PERSON] зобов`язана щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитом, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачуючи всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитом. Кошти Кредитної лінії та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються держателем у суб`єктів господарювання, та зняття готівки, виконання своїх зобов`язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Проте, остання в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг», належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, а саме не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 13.01.2019 року. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав і даний факт відповідачем не оспорено. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 02.03.2015 року, станом на 13.01.2019 року [PERSON] має заборгованість в сумі 31370,70 грн., що складається з: 4574,38 грн. - тіла кредиту, 11118,12грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 13708,17 грн. - нарахованої пені, а також відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1470,03 грн. - штрафу (процентна складова). Однак, суд не погоджується в повній мірі із розрахунком заборгованості наданому банком в частині стягнення штрафу. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно із ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на це, в задоволенні вимоги про стягнення штрафу слід відмовити. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язань. За Кредитним договором видом забезпечення виконання зобов`язання передбачено пеню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачка не виконала зобов`язання з повернення грошових коштів АТ КБ «ПриватБанк», з неї слід стягнути заборгованість тіла кредиту в сумі 4574,38 грн., заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом в сумі 11118,12 грн., заборгованості за нарахованою пенею 13708,17 грн., а також судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №308/4155/14-ц. Судові витрати по справі становлять 1921 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 29400,67 грн., що становить 93.72 % від ціни позову 31370.70 грн., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати в сумі 1800,36 грн. (1921 грн. х 93,72%/100%).

Outcome: partial