Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

В березні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту проживання на території України. В обґрунтування заяви зазначив, що він народився у смт. Арзні Абовянського району Республіки Арменія [INFO] і по серпень 1986 року мешкав разом з родиною за місцем народження. У серпні 1986 року заявник переїхав до м. Дніпро (Дніпропетровська) на навчання до СПТУ № 58. Як особі, яка не мала місця проживання, де йому надали кімнату в гуртожитку по [ADDRESS] Після закінчення училища у 1989 році, заявник влаштувався на роботу за фахом Дніпропетровського стрілочного заводу. Влітку 1989 року [PERSON] призвали до лав радянської армії. Навесні 1991 року [PERSON] звільнився з армії та повернувся у м. Дніпро (Дніпропетровськ), де проживав в [ADDRESS] разом із своєю цивільною дружиною [PERSON], до весни 1992 року, в будинку, що належав її батьку. Обставину проживання підтверджується довідкою Підгородненської міської ради № 1545 від 14.09.2018р. В той час заявник працював сторожем в Гаражному кооперативі «Енергетик», що підтверджується довідкою ГК «Енергетик» № 12 від 11.09.2018р. Після продажу будинку в смт. Підгородне, [PERSON] переїхав на місце проживання до свого однокурсника по СПТУ [PERSON], за адресою: [ADDRESS] де проживав до весни 1993 року. Мешкав за даною адресою без реєстрації, оскільки згоду на реєстрацію не надавала мати однокурсника. Проте мати однокурсника дозволила на проживання в її квартирі, але без реєстрації. З 1991 року заявник іншого громадянства, крім України, не приймав. До іноземних держав заяв про отримання громадянства не надавав. 26 березня 1993 року [PERSON] одружився з [PERSON]. Шлюб був укладений і зареєстрований Індустріальним відділом ЗАГС в м. Дніпропетровську. Після чого заявник з дружиною стали проживати по [ADDRESS]. У зв'язку з втратою архівних даних, заявнику необхідно довести факт його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року, оскільки його повнолітній син [PERSON] не має можливості отримати паспорт громадянина України та для його отримання відділом міграційної служби вимагається доказ належності заявника до громадянства України на день його народження та постійного проживання на території України в 1991 році. Заявник вказує, що на момент набуття Україною Незалежності, а саме 24 серпня 1991 року, на реєстраційному обліку не стояв, проте територію України не залишав, іншого громадянства не набував. Враховуючи викладене, позивач просить встановити факт постійного проживання на території України [PERSON], [INFO] станом на 24 серпня 1991 року починаючи з 1986 року і по теперішній час. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, надали пояснення аналогічні викладених в заяві та наполягали на її задоволенні. Заінтересована особа в судове засіданні свого представника не направило, надіслало до суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника та просило прийняти рішення згідно чинного законодавства. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився у смт. Арзні Абовянського району Республіки Арменія [INFO] і по серпень 1986 року мешкав разом з родиною за місцем народження. У серпні 1986 року він переїхав до м. Дніпро (Дніпропетровська) на навчання до СПТУ № 58. Як особі, яка не мала місця проживання, заявнику надали кімнату в гуртожитку по [ADDRESS] Після закінчення училища у 1989 році, заявник влаштувався на роботу за фахом Дніпропетровського стрілочного заводу. Влітку 1989 року [PERSON] призвали до лав радянської армії. Навесні 1991 року [PERSON] звільнився з армії та повернувся у м. Дніпро (Дніпропетровськ), де проживав в [ADDRESS] разом із своєю цивільною дружиною [PERSON], до весни 1992 року, в будинку, що належав її батьку. Обставину проживання підтверджується довідкою Підгородненської міської ради № 1545 від 14.09.2018р. В той час заявник працював сторожем в Гаражному кооперативі «Енергетик», що підтверджується довідкою ГК «Енергетик» № 12 від 11.09.2018р. Після продажу будинку в смт. Підгородне, [PERSON] переїхав на місце проживання до свого однокурсника по СПТУ [PERSON], за адресою: [ADDRESS] де проживав до весни 1993 року. Мешкав за даною адресою без реєстрації. З 1991 року заявник іншого громадянства, крім України, не приймав. До іноземних держав заяв про отримання громадянства не надавав. 26 березня 1993 року [PERSON] одружився з [PERSON]. Шлюб був укладений і зареєстрований Індустріальним відділом ЗАГС в м. Дніпропетровську. Після чого заявник з дружиною стали проживати по [ADDRESS]. На момент набуття Україною Незалежності, а саме 24 серпня 1991 року, на реєстраційному обліку не стояв, проте територію України не залишав, іншого громадянства не набував. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Впорядку окремого провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, як що заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Оскільки, від встановлення факту постійного проживання на території України заявника залежить виникнення його цивільних прав та обов'язків, суд вважає що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved