Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (далі - позивач) звернулося до [PERSON] (далі - відповідач) з позовом про стягнення 9 208,23 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що між Акціонерним товариством «СК «Інго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Лізингова Компанія» було укладеного поліс добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацію наземних транспортних засобів № 250516180.20, за яким АТ «СК Інго» було застраховано майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу Фольсваген, державний номерний знак [NUMBER] . 20.09.2020 року у м. Києві по проспекту А. Глушкова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Фольсваген, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля марки Рено, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26.11.2020 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля Renault Master, д/н [NUMBER] [PERSON] . Згідно рахунку № 2310335785 від 23.10.2020 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Фольсваген», державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку з його пошкодженням при ДТП склав 11 049,88 грн. Страхувальником було подано до АТ «СК Інго» заяву на виплату страхового відшкодування. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 9 208,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 18507 від 18.11.2020 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 25.08.2021 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Враховуючи, що неявка учасників справи не перешкоджає вирішення спору, суд дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав. Між Акціонерним товариством «СК «Інго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Лізингова Компанія» було укладеного поліс добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацію наземних транспортних засобів № 250516180.20, за яким АТ «СК Інго» було застраховано майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу Фольсваген, державний номерний знак [NUMBER] . 20.09.2020 року у м. Києві по проспекту А. Глушкова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Фольсваген, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля марки Рено, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26.11.2020 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля Renault Master, д/н [NUMBER] [PERSON] . [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рахунку № 2310335785 від 23.10.2020 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Фольсваген», державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку з його пошкодженням при ДТП склав 11 049,88 грн. Страхувальником було подано до АТ «СК Інго» заяву на виплату страхового відшкодування. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 9 208,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 18507 від 18.11.2020 року. Відповідачем доказів відшкодування позивачу страхового відшкодування у розмірі 9 208,23 грн не надано. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 9 208,23 грн страхового відшкодування. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 9 208,23 грн заборгованості в порядку регресу підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved