Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 50889,36 грн. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31.08.2010 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 28.02.2018 становить 50889,36 грн. ІІ.КЛОПОТАННЯ В своєму позові АТ КБ «Приватбанк» просило справу розглянути за його відсутності. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав, відзив не подав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, [PERSON] СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН Судом встановлено, що 31 серпня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» /правонаступником якого є - АТ КБ «Приватбанк»/ та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу на платіжну картку встановлено кредитний ліміт зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку. Умовами та правилами надання банківських послуг визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору; у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом із врахуванням прострочених відсотків та комісії. Кредитні відносини, як і будь-які інші зобовязальні відносини, передбачають наявність певних зобовязань між сторонами, зокрема обовязку кредитора надати кошти, а позичальника повернути кошти та сплатити проценти. Свій обовязок з повернення кредиту та сплати відсотків відповідач не виконав. Також, суд відзначає, що відповідачем не було надано суду доказів на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 28 лютого 2018 року заборгованість за кредитним договором від 31 серпня 2010 року становить 50889,36 грн та складається: - заборгованість за кредитом 1025 грн; - заборгованість за відсотками 42526,65 грн; - пеня/комісія 4438,22 грн; - штраф 2899,49 грн [PERSON] Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. В ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V.ОЦІНКА СУДУ Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, суд вважає їх обґрунтованими та доведеними. Разом із тим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе відмовити АТ КБ «Приватбанк» у стягненні з відповідача штрафу. Отже, приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем, суд частково задовольняє вимоги АТ КБ «Приватбанк» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 31 серпня 2010 року в розмірі 47989,87 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1661,57 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial