Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі АТ «Херсонська ТЕЦ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиту теплов енергію, зазначаючи про те, що товариство відповідно до Статуту надає фізичним та юридичним особам послуги з постачання теплової енергії та підігріву води. Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. АТ «Херсонська ТЕЦ» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до приміщення, площею 10, 1 кв. м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, за яким ведеться облік розрахунків за надані послуги. Згідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово комунальних послуг, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору. Договором №48 про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеним між сторонами 04.10.2013, визначено строк його дії до 31.12.2013 року з автоматичним щорічним продовженням, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде заявлено про розірвання або необхідність продовження. Оскільки від позивача заяв про намір переглянути або розірвати договір не надходило, вона є споживачем послуг з централізованого опалення на підставі зазначеного договору. [PERSON] , в порушення умов договору та вимог законодавства, послуги з теплопостачання оплачує не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить - 9337 грн. 54 коп. На підставі ст.ст. 20, 31 Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст. 526, 634ЦК України, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачанні холодної та гарячої води і водовідведення, просив стягнути заборгованість за послуг з централізованого опалення становить - 9337 грн. 54 коп., а також судовий збір. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.07.2019 року прийнято провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив до суду не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 630 ЦК України визначено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що договором №48 про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеним між сторонами 04.10.2013, виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщенні 10, 1 кв. метрів, розташованому за адресою: [ADDRESS] є АТ «Херсонська ТЕЦ». Тарифи АТ «Херсонська ТЕЦ» за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Оскільки від позивача заяв про намір переглянути або розірвати договір не надходило, вона є споживачем послуг з централізованого опалення на підставі зазначеного договору. Позивач надавав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Наведеним в позові розрахунком заборгованість відповідача складає за період з листопада 2018 по квітень 2019 року становить - 9337 грн. 54 коп. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року.) Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] . Відповідно до наведеного в позові розрахунку заборгованість відповідача за період з листопада 2018 по квітень 2019 року становить - 9337 грн. 54 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню, тому з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 9337 грн. 54 коп. за період з листопада 2018 по квітень 2019 року. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 13, 322, 627, 630 ЦК України, Закону України «Про житлово комунальні послуги»,

Outcome: approved