Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

В березні 202 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, який проживає разом з нею, в розмірі 7000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що [INFO] у них народився син [PERSON] , однак відповідач, який є його батьком, не надає матеріальне утримання сина, тому, посилаючись на положення ст.ст. 180-182 СК України, просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в зазначеному розмірі щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивачки надійшла суду письмова заява, в якій вона просила проводити розгляд справи без їх участі, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. З 18 червня 2012 року по 16 січня 2014 року сторони перебували у шлюбі, під час якого у них [INFO] народився син - [PERSON] . В той же час, їх відносини ускладнилися і спільне сімейне життя не складається, тому шлюб між ними розірваний. Відповідно до довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 26 лютого 2021 року дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч.1-3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час, у зв`язку зі змінами, внесеним до СК України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів (в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника), а також просити про їх збільшення чи зміну способу стягнення, що буде здійснено за рішенням суду. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що за існуючих положень закону бажання позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є правомірним і таким, що не протирічить вимогам закону. Враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров`я та стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, а також його заяву про визнання позову, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2500 грн. щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України та ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. З врахуванням викладеного,

Outcome: partial