Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з 30.07.1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від сумісного проживання мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з різними характерами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить його інтересам, тому просить задовольнити його вимоги. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав. Відповідач заперечила проти задоволення позову, при цьому визнала обставини заявлені позивачем на його обґрунтування. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 30.07.1995 року уклали шлюб у Новосинявській сільській раді Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 2, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-БВ № 265230, виданого Новосинявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області 30.07.1995 року. Від спільного сумісного проживання мають двох дітей: дочку [PERSON] (яка вже є повнолітньою), [INFO], відповідно свідоцтва про народження серії 1-БВ №265928, виданого 16.07.1996 року Новосинявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області та сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-БВ № 169340, виданого Новосинявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області 26.08.2004 року. Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved