Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

В березні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Качалівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Позивач являється спадкоємцем за заповітом та звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори , однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок, тому що баба жила у сільській місцевості і на той час документи про право власності на будівлі не видавалися. Підтвердженням належності будинку і інших будівель були записи в погосподарських книгах сільської або селищної ради. Такі записи є і у виконкомі Качалівської сільської ради стосовно будинку, який належав бабі. Через похилий вік баба не зверталася до сільської ради з заявою про оформлення документів на будинок і через це їх не має. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом, тому що вирішити іншим шляхом питання про спадщину не можливо. У судове засідання позивач не з`явилася , подала заяву заслухати справу у її відсутність , позов підтримала , просить задовольнити. Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає та не заперечує слухати у справу у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , на підставі рішення Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області № 35 від 18.08.1998 р. виділено земельну ділянку 0,10 га в [ADDRESS] під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд. Як свідчить довідка Качалівської сільської ради від 04.02.2020 р., житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , згідно записів погосподарської книги Качалівської сільської ради . Згідно довідки КП « Краснокутське БТІ « від 18.02.2020 р. на житловий будинок по [ADDRESS] право власності не зареєстроване. Про те, що житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] існує , свідчить технічний паспорт, виданий КП « Краснокутське БТІ» від 14.11.2019 року. Згідно заповіту , посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 15.09.2001 р. , [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в м.Харків . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина ,яка складається із вище вказаного будинку та частини квартири в м.Харкові. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом з спадкодавцем [PERSON] та , відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України , є такою що спадщину прийняла. Позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини , де була відкрита спадкова справа № 929/2019 р. та 06.03.2020 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ј частину квартири . Однак , постановою від 20.01.2020 року , [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії , оскільки реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] не проводилася та документ , що посвідчує право власності на нерухоме майно відсутній. За загальним принципом спадкового права прийняття частини спадкового майна, свідчить про прийняття спадщини в цілому. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину , не позбавляє спадкоємця права на спадщину . Відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно ,право власності на яке підлягає державній реєстрації , проводиться нотаріусом після подання документів , що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Свідоцтво про право на спадщину видається лише за наявності всіх необхідних документів , що передбачено п. 4.12 вказаного Порядку . Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , інші спадкоємці відсутні , так як донька спадкодавця [PERSON] обов`язкову частку у спадщині , в порядку ст. 1241 ЦК України , не прийняла , на неї не претендує , про що свідчить письмова інформація Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 08.05.2020 року. Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено , що житловий будинок по [ADDRESS] належить належить [PERSON] та може бути успадкований позивачем . Оскільки [PERSON] прийняла частину спадщину після баби [PERSON] , то є такою , що прийняла спадщину в цілому. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити, так як позивач надала суду достатньо доказів, що підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved