Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» (далі - позивач), в особі представника адвоката Черкавського Ю.С., звернулося до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому позивач вказав, що 03.03.2008 року між ПАТ «Сведбанк», як кредитором та [PERSON] , як позичальником було укладено договір кредиту № 49.55/1/08-НВз, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. У порушення умов договору, [PERSON] , зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.09.2020 року утворилася заборгованість у сумі 538338,10 грн., з яких: прострочена заборгованість 193 460,00 грн., строкова заборгованість по нарахованих % 2146,56 грн., прострочена заборгованість по нарахованих % 314375,05 грн., пеня 28 356,49 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 03.03.2008 року між кредитором та відповідачем як іпотекодавцем, було укладено іпотечний договір № 49.12/01/1181/08, відповідно до умов якого відповідач передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,2312 га, кадастровий номер 3222782101:01:006:0033, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до п. 9 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання основного зобов`язання. Відповідно до іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у іпотечному договорі або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. В подальшому, 25.05.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого права вимоги за вказаним вище Кредитним договором були відступлені ПАТ «Дельта Банк», а згідно договору від 15.06.2012 року, ПАТ «Дельта Банк» продав кредитний договір №49.55/1/08-НВз від 03.03.2008 ПАТ «Альфа-Банк». Враховуючи викладене, позивач, просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: земельну ділянку площею 0,2312 га, кадастровий номер 3222782101:01:006:0033, що знаходиться по [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 49.55/1/08-НВз від 03.03.2008 року, у сумі 538338,10 грн., з яких: прострочена заборгованість 193 460,00 грн., строкова заборгованість по нарахованих % 2146,56 грн., прострочена заборгованість по нарахованих % 314375,05 грн., пеня 28 356,49 грн., на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.01.2021 року позов АТ «Альфа-Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.02.2021 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 11.02.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 05.03.2021 року, яке було відкладено судом на 11.05.2021 року. У судове засідання 11.05.2021 року представник позивача не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином з урахуванням вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що не перешкоджає розглядові справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 03.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», як кредитором та [PERSON] , як позичальником було укладено договір кредиту № 49.55/1/08-НВз, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 193460 грн., строком до 03.03.2018 року, а відповідач зобов`язався в порядку та умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором (а.с. 5-9). З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 03.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» як іпотекодержателем та відповідачем як іпотекодавцем, було укладено іпотечний договір № 49.12/01/1181/08, відповідно до умов якого відповідач передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,2312 га, кадастровий номер 3222782101:01:006:0033, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 10-11). Жодних доказів переходу прав вимоги від ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора та іпотекодержателя за вказаними договорами до позивача останнім не надано. Вирішуючи вимоги за даним позовом суд керується наступним. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Також відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, звертаючись до суду, позивач вказав, що є правонаступником усіх прав та обов`язків кредитора за кредитним договором та іпотекодержателя за забезпечувальним договором, однак будь-яких доказів на підтвердження цих обставин суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Outcome: dismissed