Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

АТ КБ ПриватБанк звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору відповідно до Заяви № б/н від 01.03.2011 року [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна». 12.11.2013 р. її було переоформлено на престижну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з значними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 28.05.2019 року має заборгованість 207096,58 грн., яка складається з: 4561,43 грн. заборгованість за кредитом; 197317,92 грн. заборгованість за відсоткам за користуванням кредитом; 5217,23 грн. заборгованість пенею та комісією. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тому заборгованість до стягнення становить 124179,61 грн., яка складається з наступного: 4561,43 грн. заборгованість за кредитом; 119618,18 грн. заборгованість за відсоткам за період з 01.03.2011 по 31.10.2018 рр. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Відзив на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Як випливає з копії Заяви позичальника № б/н від 01.03.2011 року [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна». 12.11.2013 р. її було переоформлено на престижну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідачка не перераховувала у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Станом на 28.05.2019 року вона має перед банком заборгованість в сумі 207096,58 грн., проте просить стягнути частину 124179,61 грн., яка складається з: 4561,43 грн. заборгованість за кредитом; 119618,18 грн. заборгованість за відсоткам за період з 01.03.2011 по 31.10.2018 рр. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачкою до теперішнього часу нічого не сплачено. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 1921,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved