Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати за неповнолітнім [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом та виділення частки із складу спадкового майна на: - Гаражний бокс [ADDRESS], що належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 09 червня 2008 року серії [NUMBER] на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 02 червня 2008 року №927-С/ГК та зареєстрованого в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 24 червня 2008 року, реєстраційний номер [NUMBER], - Гаражний бокс [ADDRESS], що належав померлому [PERSON] на підставі Договору дарування гаражного боксу від 01 січня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Артеменко О.А., зареєстрований в реєстрі №3-121, - земельну ділянку площею 0,0531 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою Київська область Миронівський район Малобукринська сільська рада, СТ «Гідромеханік», ділянка [NUMBER], для ведення садівництва, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Миронівською районною державною адміністрацією 25 липня 2008 року на підставі розпорядження Миронівської райдержадміністрації від 23 листопада 2004 року №408 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010834500009 (а.с.5) В липні 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом, в якому просили суд визнати право власності в порядку спадкування за законом та виділення частки із складу спадкового майна за: - [PERSON] на 1/12 частину квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року, - [PERSON] на 1/12 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року, - [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року, - [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року (а.с.100-104) Фактично вбачається, що сторони порушують питання про поділ спадкового майна. Так, свої вимоги сторони обґрунтовують наступним. [INFO] помер [PERSON], який є батьком неповнолітнього [PERSON], матір`ю останнього виступає [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно, а саме -1/2 частина квартири [ADDRESS], орієнтовна ринкова вартість частки складає 500 000,00 грн., -1/4 частку квартири [ADDRESS], орієнтовна ринкова вартість частки складає 400 000,00 грн., -Гаражний бокс [ADDRESS], орієнтовна вартість частки складає 125 000,00 грн., -- Гаражний бокс [ADDRESS], орієнтовна вартість частки складає 175 000,00 грн., -- земельну ділянку площею 0,0531 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою Київська область Миронівський район Малобукринська сільська рада, СТ «Гідромеханік», ділянка [NUMBER], для ведення садівництва, орієнтовна вартість становить 30 000,00 грн., -автомобіль ВАЗ, 1986р.в., орієнтовна ринкова вартість становить 30 000,00 грн., -причеп, 1985р.в., номерний знак [NUMBER], орієнтовна ринкова вартість становить 5 000,00 грн. У визначений законом строк сторони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого. Відповідні свідоцтва сторони не отримали. Так, сторони посилаються на положення статей 1267, 1278 ЦК України і зазначають, що законом передбачена рівність часток у спадщині спадкоємців за законом, частки є рівними, якщо спадкодавець в своєму заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Недотримання цього принципу можливе за домовленістю спадкоємців. Так, спадкоємці за письмовою угодою між собою можуть змінити розмір часток. В разі недосягнення згоди, спір вирішується в судовому порядку. Зважаючи на вищевикладене сторони зазначають, що неповнолітньому [PERSON] має належати в порядку спадкування на праві власності 1/3 частина всього із вищезазначеного майна. Проте, позивач стверджує, що частки неповнолітнього є досить незначними. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року в порядку спадкування визнано право власності неповнолітнього [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року на 1/12 частину квартири [ADDRESS]. Підставою ж прийняття спадщини в судовому порядку слугувало те, що право власності спадкодавця на перелічене майно не було зареєстровано. Стверджуючи про те, що ці частки в спадщині є незначними і втрачається фактична можливість використовував ати житлові площі за їх цільовим призначенням, з метою справедливого розподілу спадкового майна та дотримання принципу рівності часток передати вищезазначене майно, належне в порядку спадкування за законом неповнолітньому [PERSON], а саме 1/6 частину квартири [ADDRESS] - [PERSON], якому нлежить значна частка в цій квартирі, а право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS] - на користь [PERSON], якому також, але вже в цій квартирі, належить значна доля. Між тим, відповідачі погоджуються із тим, що за позивачем має бути визнано право власності в порядку спадкування по закону на гаражні бокси та земельну ділянку. Сторони в судове засідання 12 жовтня 2015 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. В свою чергу, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також визнає вимоги за зустрічним позовом (а.с.185) Відповідачі у справі та позивачі за зустрічним позовом також подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що свої вимоги за зустрічним позовом визнають, а проти задоволення вимог за первісним позовом не заперечують (а.с.140) Окремо слід зазначити, що під час розгляду справи 23 червня 2015 року сторони висловили сумісну позицію про те, що недоцільно бути власником часток у різному майні, що доречно було б поділити спадкове майно з урахуванням інтересів всіх спадкоємців. Гаражно-будівельний кооператив «Зоря» свого представника в суд не направив, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.52) Головне управління юстиції в м. Києві також направило клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, окремо зазначили, що просять винести рішення на розсуд суду (а.с.68-70) Миронівська районна державна адміністрація Київської області також покладалася при вирішенні справи на розсуд суду (а.с.71) Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації просила розглядати справу без участі їх представника та ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини (а.с.90) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим (ч.1 ст.213 ЦПК України) Відповідно до ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Судовим розглядом встановлено, що 31.05.2002 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією відповідного свідоцтва, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.147) [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.23) 02.09.2005 згідно відповідного свідоцтва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.25) 06.11.2009 згідно відповідного свідоцтва між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, дружина взяла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.21) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.144 на звороті) З матеріалів спадкової справи від 02.08.2012 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], 2002 р.н., [PERSON], [PERSON] (а.с.142 на звороті, 154 на звороті, 159 на звороті) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.167 на звороті) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину грошової суми [PERSON] (а.с.171 на звороті) та [PERSON] на 1/3 частину грошової суми у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 2 597,35 грн., що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Одночасно державним нотаріусом було відмовлено у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.175 на звороті) Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.10.2013 визнано право власності на ? частину квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], що входить до складу спадщини, що залишилися після смерті [PERSON] Визнано в порядку спадкування право власності [PERSON] на 1/12 частину квартири [ADDRESS] як спадкоємця за заповітом після померлого [PERSON]. Визнано в порядку спадкування право власності [PERSON] на 1/12 частину квартири [ADDRESS] як спадкоємця за законом після смерті свого померлого батька [PERSON] Визнано в порядку спадкування право власності малолітнього [PERSON], законним представником якого є мати [PERSON], на 1/12 частину квартири [ADDRESS] як спадкоємця за законом після свого померлого батька [PERSON] (а.с.27-30) Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2013 визнано право власності за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] (а.с.16-19) Вищезазначені справи були порушені внаслідок того, що спадкоємці не змогли отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину та оформити своє право власності за об`єктивними критеріями. Відповідно до копії свідоцтва на гаражний бокс [ADDRESS], від 02 червня 2008 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначений гараж належить на праві власності [PERSON]. Право власності зареєстровано в КМБТІ (а.с.161 на звороті, 162) Відповідно до договору дарування гаражного боксу [PERSON] подарував, а [PERSON] отримав у дар гаражний бокс [ADDRESS] (а.с.162 на звороті, 163) Згідно відповіді КМБТІ гаражний бокс [ADDRESS] на праві власності зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування від 21.01.2011 року (а.с.176) Згідно відповіді КМБТІ гаражний бокс [ADDRESS] на праві власності також зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності (а.с.176 на звороті) Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0531 га, розташованої в Миронівському районі Малобукринської сільської ради СГ «Гідромеханік» діл. [NUMBER], ведення садівництва, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.164) Зважаючи на те, що в подальшому оригінали вищезазначених правовстановлюючих документів на гаражні бокси та земельну ділянку сторони нотаріусу не представили, останнім було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (а.с.179-180) Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтями 1267, 1278 ЦК України передбачено рівність часток у спадщині спадкоємців з законом, частки є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Недотримання цього принципу можливе за домовленістю спадкоємців відповідно до ст.1267 ЦК України, згідно якої спадкоємці за письмовою угодою між ними можуть замінити розмір частки. Таким чином, спадщина належить спадкоємцям на праві спільної часткової власності. Питання спільної часткової власності, зокрема, порядок поділу мана та виділу частки в натурі, регулюється нормами ст. ст.364-367 ЦК України, але з урахуванням особливостей поділу спадкового майна. Зважаючи на те, що сторони прийшли до згоди щодо поділу спадкового майна таким чином, що враховуються інтереси кожного із спадкоємців і не порушуються права неповнолітньої дитини, оскільки доля в нерухомому майні, а саме в праві власності на вищезазначені квартири у неповнолітнього спадкоємця настільки мала, що жодним чином не може вплинути на його можливість одноособово розпоряджатися власністю. В той же час, запропонований такий варіант поділу, коли власником цілих гаражних боксів і окремої земельної ділянки виступає одна людина - неповнолітній спадкоємець, то суд вважає позовні вимоги за первісним і зустрічним позовом такими, що підлягають задоволенню. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України) При цьому, суд вважає, що в розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України сторонами надані належні та допустимі докази, достатні для прийняття законного та обгрнутованого рішення у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved