Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

В 2015 році позивач звернулась до відповідачів посилаючись на те, що вона є власницею земельною ділянки №19, площею 0,0719 га, що розташована в м.Чернівці вул. Мурманська, в садівничому товаристві « Пролісок» на підставі договору дарування від 14.12.2004 року. Відповідачі мають у власності земельну ділянку №6 цього ж садівничого товариства, межею з земельною ділянкою позивача є дорога. На протязі останніх п?яти років відповідачі постійно, кожного дня вибирають воду з належного позивачу колодязя без дозволу позивача. Позивач придбала желіпну сітку та огородила земельну свою ділянку, щоб перешкодити доступ до свого майна. 24.10.2014 року позивачі зняли та порізали металеву сітку та продовжували вибирати воду з колодязя. З даного приводу позивач зверталась до органів міліції. З цього приводу, між позивачем та відповідачами виникли неприязні відносини і часто трапляються конфлікти, в ході яких відповідачі ображають позивача. Просила заборонити [PERSON] та [PERSON] користуватись колодязем та стягнути за її користь з відповідача [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження сітки та замка в сумі 655 грн. та з обох відповідачів на її користь відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн. та судові витрати. В подальшому [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила заборонити [PERSON] та [PERSON] користуватись колодязем та стягнути за її користь з відповідача [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2555 грн. та з відповідач [PERSON] на її користь відшкодування моральної шкоди в сумі 4000 грн., відповідача [PERSON] моральну шкоду в сумі 1000 грн. та судові витрати. [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні правом посилаючись на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка №6 площею 0,0660 га в садівничому товаристві « Пролісок», яка розташована в м.Чернівці вул. Мурманська. Між ним та [PERSON] виник с пір з приводу права забору води з колодязя, який на думку [PERSON] є спільним, оскільки він та інші сусіди вирили спірний колодязь та спільні кошти, а тому він повинен бути у спільному користуванні. [PERSON] загородила вхід до колодязя, чим перешкоджає вільному доступу, щоб реалізувати своє право на користування природними ресурсами для задоволення власних потреб [PERSON] зняв перешкоду, щоб продовжувати разом з іншими сусідами користуватись колодязем для власних потреб. Просив зобов?язати [PERSON] усунути перешкоди у праві користуватись колодязем, що знаходиться на земельній ділянці №18 садового товариства « Пролісок» та належить іншому власнику. Третя особа із самостійними вимогами на стороні позивача [PERSON] [PERSON] звернулась із позовною заявою до відповідача [PERSON], [PERSON] посилаючись на те, що їй на підставі Державного акту на землю належить земельна ділянка № 18 розміром 0,0712 га по вул. Мурманській і садівничому товаристві « Пролісок». Належна їй земельна ділянка межує з земельною ділянкою [PERSON] та спірний колодязь знаходиться на їх земельній ділянці. [PERSON] зі їх домовленістю користується колодязем. Будь-яких претензій до [PERSON] вона не має. Оскільки колодязь знаходиться на її земельній ділянці. Вона як власник майна не бажає, що [PERSON], [PERSON] користувались її майном ( колодязем). Просила заборонити [PERSON] та [PERSON] користуватись колодязем, який розташований на земельній ділянці №18 садівничого товариства « Пролісок» м.Чернівці та стягнути судові витрати. [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги в частині заборони [PERSON] та [PERSON] користуватись колодязем залишити без розгляду, в решті позовних вимог підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити. Зустрічну позовну заяву [PERSON] не визнала, вважає її безпідставною та просила відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви. Позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та надали пояснення згідно зустрічної позовної заяви. Просили відмовити задоволенні первісного позову, його позовні вимоги задовольнити. В подальшому на неодноразові виклики до суду не з?явився, про поважні причин неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилась, про поважні причини нявки не повідомила. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила її задовольнити. Суд заслухавши пояснення [PERSON]. її представника, [PERSON], його представника, представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Статтею 319 ЦК України. Власник володіє, користується, розпоряджає своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.ст. 316, 317, 383, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статей 152, 157 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст.16 ч.1, ч.2 п.4) ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно ст.369 ч.ч.1, 2, ст.391 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельною ділянки №19, площею 0,0719 га, що розташована в м.Чернівці вул. Мурманська, в садівничому товаристві « Пролісок» на підставі договору дарування від 14.12.2004 року. [PERSON] є власником земельної ділянки №6 площею 0,0660 га в садівничому товаристві « Пролісок», яка розташована в м.Чернівці вул. Мурманська на підставі Державного акту на право власності І-ЧВ № 011305 від 16.06.1998 року. [PERSON] є власницею земельної ділянки № 18 розміром 0,0712 га по вул. Мурманській і садівничому товаристві « Пролісок» на підставі Державного акту на право власності серії ЯБ № 752177. Згідно проведеної по справі судової земельно-технічної експертизи № 358 від 17.05.2016 року згідно із складеного ситуаційного плану земельних ділянок №19 та №18 садівничого товариства «Пролесок» по вул. Мурманській, згідно Державних актів на право власності земельні ділянки та фактичного користування земельними ділянками №19 та №18 з об?єктами нерухомого майна існуючі колодязі №1 і №2 розташовані на земельній ділянці №18 садівничого товариства « Пролесок». Згідно матеріалів ЖЕО від 2015 року [PERSON] та [PERSON] вчинили з [PERSON] словесний конфлікт. В ході якого виражались нецензурною лайкою та пошкодили огорожу її земельної ділянки, замок на хвіртку подвіря [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Будь-яких доказів того, що колодязі, які знаходяться на земельній ділянці №18 є спільною власністю будь-кого з учасників процесу надано не було. Те, що колодязі робили за спільні кошти, як це стверджує [PERSON] не можу слугувати підставою для спільної власності без оформлення відповідних документів. Враховуючи те, що згідно експертизи, колодязі знаходяться на земельній ділянці, яка на праві приватної власності належить [PERSON], то остання має право на захист своїх прав та інтересів шляхом заборони [PERSON], [PERSON] користуватись зазначеним колодязем. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки вона, як власник майна має право розпоряджатись, користуватись своєю власністю та здійснювати дії щодо охорони своїх прав, шляхом заборони вчинення будь-яких дій на своїй земельній ділянці. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON], то доводи, викладені в позовній заяви не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а твердження [PERSON] про спільну власність на колодязь не були доведені доказами відповідно до принципу змагальності, викладеного в ЦПК України, а тому до задоволення не підлягають. Судом також було встановлено. що згідно чисельних постанов Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області [PERSON] дійсно вчиняв дії щодо пошкодження майна [PERSON], а тому шкода заподіяна майну особи підлягає відшкодуванню особо, з вини якої вона була заподіяна. Відповідно до товарних чеків від 02.12.2014 року [PERSON] було придбано та встановлено на своїй земельній ділянці навісний замок за 80 грн., ланцюг вартістю 25 грн., 10 м металевої сітки вартістю 450 грн. В зв?язку з тим, що [PERSON] зламав замок, [PERSON] 14.08.2015 року та 27.08.2015 року були витрачені кошти на електрозварювальні роботи по встановленню хвіртки на загальну суму 1900 грн. Зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. [PERSON] було завдано моральної шкоди. Постійні сварки, пошкодження її майна, погіршували її здоров?я та порушує нормальні життєві звязки. Суд вважає правомірною вимогу позивача щодо відшкодування моральної шкоди, яку, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи вимоги розумності і справедливості, при визначенні розміру відшкодування, а також характеру порушення, вчиненого відповідачем [PERSON], ступеня вини, глибини фізичних та душевних страждань відповідача, стан здоров'я, час та зусилля, необхідні для відновлення порушеного права, а також з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, то в судовому засіданні не було встановлено будь-яких протиправних дій або вини [PERSON], а тому в їх задоволенні слід відмовити. На думку суду саме суми в розмірі 1000 грн. є достатньо для того щоб покрити ті моральні страждання, які поніс позивач, а тому в іншій частині вимоги позивача є необґрунтованими. Також під час розгляду цивільної справи в суді [PERSON] були понесені витрати за проведення експертизи, які відповідно до ст.ст.86, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Встановлені судом обставини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі (80+25+450+1900) 2455,00 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн., та судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] відмовити. Позовну заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: partial