Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 15 грудня 2010 року, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 43,20% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобовязання належним чином не виконала, тому, станом на 18 лютого 2019 року за нею існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 12687,41 грн. Сума заборгованості складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4602,47 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 1887,21 грн., заборгованості по пені за прострочене зобовязання в розмірі 5007,38 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100,00 грн. в розмірі 110,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 580,35 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сторінці Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Офіційного веб-порталу «Судова влада України». Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Статтею 509 ЦК України передбачено, що в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] отримала кредит, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 15 грудня 2010 року, в розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] користувалась кредитними коштами, однак не в повному обсязі і не своєчасно сплачувала кредит, а тому станом на 18 лютого 2019 року у неї виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача становить 12687,41 грн., та складається з наступного: 4602,47 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1887,21 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5007,38 грн. заборгованість по пені за прострочене зобовязання; 110,00 грн. заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 580,35 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи те, що у [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд приходить до висновку про її стягнення з відповідача. Вирішуючи питання про визначення складових заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4602,47 грн та заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 1887,21 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача пені за прострочене зобовязання, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100,00 грн та штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по пені за прострочене зобовязання в розмірі 5007,38 грн. В задоволенні ж позовних вимог про стягнення з відповідача сум штрафу та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100,00 грн. слід відмовити, оскільки одночасне застосування пені та штрафів за одне й те саме порушення не допускається. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог за подання до суду позовної вимоги майнового характеру юридичною особою з ціною позову 12687,41 грн. у розмірі 1740 грн. 77 коп. (11497,06 грн. : 12687,41 грн. х 1921). У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: approved