overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 31 липня 2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 червня 2014 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] на час її навчання, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, оскільки вона, досягнувши повноліття навчається в Немішаївському агротехнічному коледжі і потребує його матеріальної допомоги. На даний час його донька продовжує навчання на третьому курсі Київського кооперативного інституту бізнесу і права, а він є інвалідом 2 групи, не працює, несе витрати на лікування, має на утриманні непрацездатних батьків та малолітню дочку [PERSON], 2004 року народження. Оскільки він не в змозі надавати матеріальну допомогу просив припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала. Вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 червня 2014 року позивач з 04 квітня 2014 року сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, на час навчання, до досягнення нею 23 років, а саме до [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи, що відповідач не може надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки оскільки являється інвалідом 2 групи довічно, в зв'язку з чим не працює та несе суттєві витрати на лікування, крім цього, має на утриманні непрацездатних батьків та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями виписки із акту огляду МСЕК(а.с.47), свідоцтва про народження (а.с.49), копіями довідок Бородянської селищної ради (а.с.50, 51), копіями довідок лікарні, меддокументацією та копіями чеків на придбання ліків (а.с.53-60, 70-71, 84-90, 104) суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачкою [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним і знаходиться на повному його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі розміром 600 гривень, щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу в її відсутність, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з відповідачкою [PERSON] позивач перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 15 березня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), яка проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується копією акту депутата Бородянської селищної ради від 04 березня 2015 року (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи викладене та оскільки відповідачка позов визнала, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 18 березня 2015 року до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 23 червня 2014 року дружини [PERSON], відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0526 га розташовану на території СТ Топольок по вулиці 9-а Ізобільна, 13 Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області. У зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.. Тому просив визнати за ним право власності на вказану\~ ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач управління Держземагенства у Бородянському районі Київської області та треті особи - чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, Качалівська сільська рада Бородянського району Київської області в судове засідання своїх представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 червня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв її чоловік [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.8), про одруження (а.с.7), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.31). Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю виданого [PERSON], їй передана у приватну власність земельна ділянка для садівництва, площею 0,0526 га, що розташована на території СТ Топольок по вулиці 9-а Ізобільна,13 Качалівської сільської ради \~ Бородянського району Київської області (а.с.11). З постанови державного нотаріуса чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0526 га, що розташована на території СТ Топольок вул. 9 Ізобільна, 13, та належала померлій 24 вересня 2014 року [PERSON] не може бути видане оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої на вищевказану земельну ділянку (а.с.31). Оскільки згідно зі ст. ст. 1218,1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, то позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка, його колишня дружина, з середини 2005 року не приймає участі в вихованні та утриманні їх дочки [PERSON], [INFO], яка живе з ним, не цікавиться її життям, станом здоров'я, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи, не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, не сплачує аліменти за судовим рішенням. У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю, підтвердила, що не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, яка живе з відповідачем. Представник органу опіки та піклування - начальник Служби у справах дітей Жовтневого районної адміністрації Маріупольської міської ради Єнін О.А. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є матір»ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає після розлучення батьків з батьком, пощивачем у справі. За рішенням суду від 26.04.2006 року з відповідачки стягнуті аліменти на утримання дитини по ? частині доходу щомісяця, від виплати яких вона ухиляється, тобто, батьківські обов'язки по утриманню дитини не виконувала без поважних причин. Маючи реальну можливість брати участь в вихованні дитини, розвитку її здібностей, догляду за нею, відповідач жодних заходів не вживала, з дитиною майже не спілкувалась, під час її хвороби за дитиною не доглядала, успіхами в навчанні не цікавилась, що визнано в судовому засіданні сторонами та підтверджено психолого-педагогічною характеристикою дитини з ЗОШ №57 м. Маріуполя та довідкою № 103 від 19.03.2015 КЗ «ЦПМСД №6 м. Маріуполя». За висновком органу опіки та піклування від 20.08.2015 доцільно позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON]. Отже, судом встановлено, що відповідач протягом більше ніж 9 років без поважних причин не доглядала і не доглядає дочку, не цікавилась і не цікавиться її життям, станом здоров'я, не проявляла і не проявляє щодо дочки батьківської уваги та турботи, що підтверджується наданими до суду доказами та не заперечує сама відповідачка. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, враховуючи висновок органу опіки та піклування та висновок прокурора, на підставі досліджених судом доказів суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки це відповідає інтересам дитини і не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164, 166 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» суму збитків у розмірі 25407,54 грн., суму додаткових оплатних витрат у розмірі 395,76 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], що проводилась 15.02.2014 року, представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку розеток прихованим способом, внаслідок чого електроенергія споживалась, але приладом обліку не враховувалась. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» суму збитків у розмірі 25407,54 грн., суму додаткових оплатних витрат у розмірі 395,76 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], що проводилась 15.02.2014 року, представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку розеток прихованим способом, внаслідок чого електроенергія споживалась, але приладом обліку не враховувалась. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 11 листопада 2011 року в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1607 - розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що від шлюбу у них з відповідачкою народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Справу просив розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що не проживає разом з чоловіком з березня 2015 року. Справу просила розглянути без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 11 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1607. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2015 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 22 листопада 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 494 - розірвати, та залишити малолітню дитину: [PERSON], [INFO], проживати з його матір'ю [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що від шлюбу у них з відповідачкою народилася дитина: [PERSON], [INFO]. З моменту реєстрації шлюбу вони проживають окремо. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Їхня спільна дитина проживає разом з позивачем. Ухвалою суду позовні вимоги позивача в частині визначення місця проживання дитини залишені без розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Проте, представник позивача надав суду заяву від [PERSON], в якій відповідачка вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просить суд розглянути справу у її відсутності, яка (заява) посвідчена 20 січня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. та зареєстрована в реєстрі за № 66. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 22 листопада 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 494. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами на теперешній час не існують, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 27 грудня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 908 - розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що від шлюбу у них з відповідачкою народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Їхня спільна дитина проживає разом з позивачем. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Вказав, що не проживає разом з дружиною з грудня 2014 року. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що вона проживає окремо від чоловіка у селі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 27 грудня 2003 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) уклали шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 908. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , просить визнати незаконними дій секретаря Генічеської міської ради [PERSON] щодо винесення розпорядження від 20.02.2015 року №24, скасувати таке розпорядження . В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що він є начальником комунального підприємства «Генічеське ВУВКГ»\~ на підстав контракту від 13.12.2011 року № 16\\2011. Враховуючи складність рішення суд вважає необхідним оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вказану квартиру винаймає [PERSON], в якій, окрім того, зареєстрований [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі, створює для позивача перешкоди. На підставі викладеного останній звернувся із відповідним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просви позовну заяву задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, ордером № 130200 від 30 червня 1964 року, що виданий Виконавчим комітетом Київської міської Ради депутатів трудящих, надано право на зайняття квартири [ADDRESS] [PERSON] на сім`ю, що складається із трьох осіб. Згідно довідки форми № 3 від 13 березня 2015 року у вказаній квартирі прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як пояснив позивач у судовому засіданні, [PERSON] є онукою [PERSON], проте остання не проживає у вказаній квартирі двадцять років, будь-яких приватних речей відповідача у квартирі немає, за комунальні послуги остання також не сплачує. На підтвердження зазначеного позивач надав до суду акти ТОВ «Кийградсервіс» від 08 грудня 2014 року, 04 вересня 2014 року та 18 березня 2015 року. Таким чином, відповідач добровільно залишив квартиру, тривалий час в ній не мешкає, своєю реєстрацією в квартирі створює для позивача, як для наймача житла, перешкоди. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). За п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місце проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участі у витратах по утриманню квартири не приймає, за комунальні послуги не сплачує та не проживає у ній тривалий час. На підставі викладеного,

Outcome: approved