overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Староягільницької сільської ради Чортківського району, з участю третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] в с. Стара Ягільниця Чортківського району помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно державний нотаріус Чортківської районної державної нотаріальної контори своїм листом № 530/02-14 від 25.03.2014 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і роз'яснив про необхідність визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Тому [PERSON] просить визнати за ним право власності на спадковий будинок в порядку спадкування після смерті батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача - Староягільницької сільської ради Чортківського району в судове засідання не з'явився, від сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позов визнає. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить йому з часу її відкриття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в с. Долина Чортківського району Тернопільської області. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Шульганівської сільської ради Чортківського району від 16 квітня 2003 року, [PERSON] на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй житловий будинок з господарськими будівлями заповіла [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що тривалий час перебував на роботі за межами України. Тому він просить визначити йому додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача - Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області Білоус І. Р. позовні вимоги визнає. Свідок [PERSON] підтвердив суду факт того, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він перебував на роботі за кордоном. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 02 серпня 2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Подружніх відносин не підтримують протягом двох років, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити на утриманні та вихованні у неї, прізвище залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнає, не оспорює причин розірвання шлюбу. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 02 серпня 2003 року в відділі РАЦС Чортківського району Тернопільської області Тернопільської області, актовий запис № 115. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, суд зважаючи на права дитини в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що сторони перебуваюь в шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO]. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо утримання дітей. Відповідач не надає матеріальну допомогу, тому позивач звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягненя дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, про те, що позов визнає частково, а саме в частині стягнення аліментів у розмірі 700 гривень, оскільки на даний час немає постійного місця роботи, має на утриманні мати-пенсіонернку, а також поганий стан здоров'я. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено, в ході судового розгляду справи, сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO]. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо утримання дитини. Відповідач не надає матеріальну допомогу, тому позивач звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягненя дитиною повноліття. За таких обставин, враховуючи вимоги розумності і справедливості, вимоги положення ч. 1 ст. 182 СК України, також враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність постійної роботи, перебування на утриманні у відповідача його матері, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 04.03.2014 та до досягнення [PERSON] ([INFO]) повноліття. Виниклі правовідносини регулюються ст. 180, 181, 191 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем вела сімейне життя та перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач просила суд: - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] народження, на утримання [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною трьохрічного віку. У судове засідання позивач не з'явилась. Направила до суду заяву слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Від спільного подружнього життя в сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 434. Судом встановлено, що сторони спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітня донька [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання позивача немає. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 79, 84, 180, 182, 183СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась з названим позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу, Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05 лютого 2011 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 31. Позивач в судове засідання з'явилась, позов підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явивсь, проти задоволення позову заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 лютого 2011 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 05 лютого 2011 року, Серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, мотивуючи, це тим, що одруження з останнім виявилось невдалим. За весь час їх спільного проживання вони втратили порозуміння, постійно виникають сварки на побутовому ґрунті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити. Відповідач проти позову заперечував та додатково пояснив, що він та його дружина [PERSON] ведуть спільне господарство та разом виховують дитину. Він має намір зберегти сім»ю та не бажає розлучатися. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є можливим, сім'я не розпалась остаточно. Тому, суд з огляду на вищевикладене не вбачає підстав для розірвання шлюбу.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 03 вересня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 114. Під час шлюбу у сторін дітей немає. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, внаслідок чого між ними відсутнє взаєморозуміння, тривалий час сімейних стосунків не підтримують, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалась. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, згідно позовної заяви просить справу слухати без її участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з'явився, подав до суду заяву відповідно до якої позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 07 лютого 1998 року вона з відповідачем зареєструвала укладення шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 17. Під час шлюбу у них народилося дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, з 2006 року проживають окремо. Їхній шлюб фактично розпався і існує лише формально. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 07 лютого 1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, з 2006 року проживають окремо, їхня сім'я існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що у неї з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дочки який проживає з позивачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, змінені позовні вимоги підтримала, просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], працюючого конторським службовцем ТзОВ «СЕ Борднетце - Україна», в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення нею позову - 31 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані до матеріалів справи документи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або твердій сумі, але не меншій ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Бережанської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, щодо його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] року під час шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON]. У 2002 році шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вже більше тринадцяти років вони проживають окремо. За цей час відповідач не цікавився долею дитини, не займався вихованням та утриманням дитини, не відвідує дочку та не дає матеріальної допомоги на утримання останньої. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав, щодо його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов визнає, просить справу слухати у його відсутності. Представник органу опіки і піклування Бережанської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в належний спосіб і в належний час. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Біщівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на яку вона претендує, як спадкоємець, за заповітом, посвідченим 08 лютого 2005 року секретарем Біщівської сільської ради Бережанського району за реєстровим № 08. Позивач звернулася в Бережанську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини. Державним нотаріусом їй повідомлено, що вона пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і для вирішення питання про прийняття спадщини їй необхідно звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, визначити їй - [PERSON] тримісячний додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в селі Поручин Бережанського району Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Вербівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначив, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав її бабі [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Тернополі. [PERSON] відповідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 01 жовтня 2012 року за реєстровим номером 3701 заповіла все своє майно їй - [PERSON]. Вона як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім'я спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, визнати за - [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], що належав [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Тернополі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved