Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], про стягнення з нього аліментів на утримання понов літнього сина [PERSON], [INFO], на період навчання в Державному навчальному закладі «Одеський професійний ліцей морського транспорту» ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 13.03.2017 року до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку, так як відповідач, добровільно матеріальну допомогу на навчання доньки не надає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в зазначеному розмірі. Просив справу розглядати у його відсутність, про що надав суду відповідну заяву. (а.с.20) Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати у її відсутність. В позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який в 2004 році було розірвано. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Рішенням Роздільнянського районного суду від 21.06.2004 року на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина, однак 13.02.2017 року сину [PERSON] виповнилось 18 років, а тому стягнення аліментів припинилось. На даний час син навчається в ДНЗ «Одеський професійний ліцей морського транспорту». Вона\~ працює, але\~ не в змозі одна забезпечити сина, тому вимушена звернутися\~ з даним позовом до суду. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. Тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.(а.с.1-2, 19) Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 2004 році було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, наявним в матеріалах справи. (а.с.5) Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6) Після розірвання шлюбу, син [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання. (а.с.9) На теперішній час [PERSON], [INFO], виповнилось 18 років, що підтверджується копією паспорта наявною в матеріалах справи. (а.с.4) [PERSON] навчається на 3-му курсі денного відділення Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту», що підтверджується довідкою №2223 від 07.09.2016 року. (а.с.10) Оскільки [PERSON] навчається на денній формі, він не має можливості працевлаштуватися, не має власного житла в м. Одеса, має необхідність в забезпеченні продуктами харчування, одязі та має відповідні витрати на навчання, що приводить суд до висновку, що він потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан\~\~здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернувся до суду з позовом 13.03.2017 року, тому суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, стягувати аліменти з дати предявлення позову, а саме з 13.03.2017 року. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідач згоден сплачувати на навчання дитини аліменти в зазначеному в позові розмірі, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 13.03.2017 року до закінчення навчання, але не пізніше досягнення сином 23-х річного віку. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.141,182,191,198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved