Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

АТ «Ідея\~Банк» звернулось\~до суду\~з вимогами\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором\~в розмірі\~45121,76 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 17.11.2017 року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.235.72473. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 39790 грн. зі сплатою 35,18% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. В позові зазначено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого, станом на 11.10.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 45121,76 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та розрахунком заборгованості від 11.10.2019 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак вказав у позовній заяві про те, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відтак, за згодою представника позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у заочному порядку. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.11.2017 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.235.72473. Відповідно до\~договору кредиту,\~відповідач отримав кредит у розмірі 39790 грн. зі сплатою 35,18% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на час розгляду справи, загальна сума заборгованості за кредитом становить 45121,76 грн., яка складається із: 29638,95 грн. - основний борг; 3917,64 грн. - прострочений борг; 8206,41 грн. - прострочені проценти; 775,66 грн. строкові проценти; 0 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту; 0 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, 2583,1 грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04 вересня 2019 року, однак останній належним чином не відреагував та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Останній платіж відповідачем здійснено 17.04.2019 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору №R01.235.72473 від 17.11.2017 року. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому, позов слід задоволити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Суд не приймає до уваги надану Відповідачем копію додаткової угоди №R01.235.72473/1 від 09.01.2020 року до Кредитного договору №R01.235.72473, якою останній обгрунтовує врегулювання даного спору з Позивачем в позасудовому порядку, адже пунктом 3 вказаної додаткової угоди визначено, що умови, передбачені п. 2.4. та 2.5. цієї Додаткової угоди вступають в силу лише у випадку беззастережного, своєчасного та у повному обсязі виконання Позичальником своїх зобов`язань, передбачених у п. 2.1. та 2.3. Додаткової угоди. У випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань в зазначені у п. 2.1. та 2.3. Додаткової угоди терміни (строки), ця Додаткова угода припиняє чинність, не створюючи жодних юридичних наслідків для Сторін. Відповідачем не надано доказів того, що він виконав власні зобов`язання, передбачені п. 2.1. та 2.3. Додаткової угоди №R01.235.72473/1 від 09.01.2020 року до Кредитного договору №R01.235.72473, адже як вбачається з наявних у справі доказів, останній платіж Відповідачем здійснено ще 17.04.2019 року, з огляду на що, є підстави вважати вище вказану Додаткову угоду такою, що припинила свою чинність, не створюючи при цьому жодних юридичних наслідків для Позивача та Відповідача. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2100,00 грн. витрат на правову допомогу. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Ідея Банк» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved