Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

АТ ««Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк»» звернулося до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути на користь АТ ««Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк»» заборгованість за Договором про споживчий кредит №523/0059 від 21.11.2019 у розмірі 27625,15 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн. В обгрунтування позову вказав, що між АТ ««Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №523/0059, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у загальному розмірі 30000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 листопада 2024 року із сплатою 56 % річних за користування кредитом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за договором не виконав і станом на 25.01.2021 має заборгованість у сумі 27625,15 грн., яка складається з наступного: 21550,00 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 4666,66 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; 75,30 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по заборгованості по основному боргу; 869,45 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 163,69 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Банку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання, не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] 21.11.2019 з метою отримання кредиту підписано Договір про споживчий кредит №523/0059 у АТ «Ощадбанк», в якому зазначено надання кредиту у розмірі 30000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 20 листопада 2024 року та процентна ставка за кредитом у розмірі 56 процентів річних за користування кредитними коштами. В матеріалах справи наявний розрахунок, з якого вбачається, що [PERSON] станом на 25.01.2021 має заборгованість у сумі 27625,15 грн., яка складається з наступного: 21550,00 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 4666,66 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; 75,30 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по заборгованості по основному боргу; 869,45 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 163,69 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Матеріали справи містять виписки з особового рахунку, з яких вбачається рух коштів за наданим кредитом згідно підписаного Договору про споживчий кредит №523/0059 від 21.11.2019. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Договір про споживчий кредит №523/0059 містить право Банку на одержання відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 56 процентів річних за користування кредитними коштами. Як вбачається з матеріалів справи відповідачу був наданий кредит у розмірі 30000 грн. В позові Банк просить стягнути заборгованість по тілу кредиту в розмірі 21550,00 грн., тобто в межах наданого кредиту. Таким чином, та з урахуванням того, що у справі відсутні заперечення відповідача щодо факту отримання кредиту в АТ «Ощадбанк» та розрахунок Банку щодо розміру заборгованості за відсотками відповідачем не спростований, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість станом на 25.01.2021: за основним боргом ( тілом кредиту) у розмірі 21550,00 грн. та відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 4666,66 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми основного боргу та відсотків, стягнути 3% річних від прострочених сум по заборгованості по основному боргу, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та витрати від інфляції за не своєчасне погашення процентів за користування кредитом (згідно ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу було надано кредит у розмірі 30000 грн., строк кредитування якого складає 60 місяців, тобто до листопада 2024 року. З матеріалів справи вбачається, що Банк звернувся до суду з позовом у лютому 2021 року, тобто до спливу строку кредитування, тому має право на стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України з моменту пред`явлення вимоги про дострокове повернення суми заборгованості за кредитом (звернення до суду з даним позовом). Проте за змістом позовної заяви вимоги про стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України пред`явлені станом на 25.01.2021. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості у розмірі 75,30 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по заборгованості по основному боргу; 869,45 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 163,69 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості станом на 25.01.2021, яка складається з наступного: 21550,00 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 4666,66 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно (94,90%) задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial