Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Куп`янське відділення звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу, обґрунтовуючи свої вимоги таким. 15 листопада 2018 року під час проведення робіт з контрольного огляду лічильника та технічного обстеження підвідного газопроводу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , працівниками АТ «Харківгаз», в присутності споживача [PERSON] (власник домоволодіння [PERSON] ) було виявлено несанкціоноване втручання в газопровід ввід виконано шляхом свердлення отвору на глибині 43 см від поверхні ґрунту, який заглушено болтом, про що було складено акт про порушення № 680/18 від 15 листопада 2018 року, після чого домоволодіння відключене від газопостачання. 26 грудня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення комісією було прийнято рішення про його повне задоволення та проведення донарахувань [PERSON] об`ємів не облікованого природного газу за цінами закупівлі природного газу АТ «Харківгаз» за період з 09 листопада 2016 року до 15 листопада 2018 року, вартістю 60424 грн 34 коп. Оскільки [PERSON] як власник домоволодіння у добровільному порядку кошти за наявність несанкціонованого прихованого газопроводу не сплатив, то позивач просить суд стягнути з [PERSON] (так зазначено в позовній заяві) вказані кошти та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача задоволено, первісного відповідача [PERSON] було замінено на належного відповідача [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача АТ «Харківгаз» адвокат Мартопляс В. В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представниця відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, надавши до суду обґрунтування заперечення (мовою оригіналу), пояснивши при цьому, що газифікацію в будинку, в якому зараз зареєстрований відповідач, проводили за свої кошти шляхом купівлі у готовому вигляді газових труб і стояків на заводі в м. Харкові. Вказані труби були в засмоленому вигляді і при зварювальних роботах внутрішні пошкодження виявити було неможливо. Пуск газу в домоволодіння відбувся 14 листопада 1997 року, що підтверджується відповідним актом. [PERSON] добросовісно користувався природним газом і регулярно сплачував рахунки за спожитий газ, на підтвердження чого в судовому засіданні представниця відповідача надала відповідні квитанції, з яких вбачається, що за домогосподарством [PERSON] навіть рахується переплата у розмірі 6081 грн 95 коп. Вказаний факт свідчить про відсутність у нього наміру на несанкціонований відбір газу, оскільки такої необхідності і самого факту взагалі не було. Окрім цього, власнику домоволодіння з жовтня 2018 року була призначена субсидія, тоді як несанкціоноване втручання виявлено в листопаді 2018 року, що також підтверджує відсутність умислу на його вчинення. При підписанні акта від 15 листопада 2018 року він письмово виклав свої зауваження, в яких зазначив, що до пошкодження не має ніякого відношення, де і коли воно з`явилось не знає. На засіданні комісії 26 грудня 2018 року в м. Куп`янську [PERSON] як представниця споживача також підтвердила, що про виявлене порушення не знала, її аргументи ніхто слухати не хотів, відеозапис не було представлено. Отже, її пояснення і заяви залишилися поза увагою членів комісії і без задоволення. Жодних дій з боку позивача для перевірки виявлених фактів і перевірки їхніх заяв не вчинялося. Натомість, через майже три роки після виявлення факту начебто несанкціонованого відбору газу позивач звернувся з позовом до суду. Крім того, як зазначено в протоколі № 384 від 26 грудня 2018 року, «при демонтажі болту з пошкодження відбувається вихід газу, що дає змогу для несанкціонованого відбору природного газу поза лічильником». Тобто, висновок позивача про заподіяння [PERSON] збитків газопостачальній організації фактично ґрунтується на припущеннях (про можливий несанкціонований відбір газу у разі демонтажу болта), оскільки з`єднання болта з газовими приладами в будинку виявлено не було, споживання газу здійснювалося через лічильник, що не відповідає положенням ч. 6 ст. 81 ЦПК України, згідно з якою доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, він постійно користувався субсидією, для чого необхідно споживати газ саме через прилад обліку, інколи навіть в більшому, ніж необхідно для обігріву будинку розмірі, щоб цю субсидію не втратити. Також представниця зазначила, що [PERSON] безперешкодно надав доступ до всіх газових приладів в будинку, дозволив здійснювати демонтаж бетонної подушки та розкриття ґрунту, ніяких перешкод не чинив, так як був впевнений у відсутності будь-яких порушень з його боку, а коли працівники ПАТ «Харківгаз» відкопали стояк і не змогли знайти отвір для несанкціонованого відбору газу, то попрохали її винести ніж за допомогою якого здерли смолу на трубі, виявивши при цьому отвір, який заглушений болтом. Отже, за таких умов користуватися виявленим болтом практично було неможливо, від нього навіть не було ніякого підключення до газових приладів в будинку, а сам отвір був виявлений на глибині 43 см під шаром ґрунту, щебеню та бетону. На підставі вищевикладеного, представниця відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, наголосивши, що ніякого несанкціонованого втручання в газопровід, а тим більше несанкціонованого відбору газу [PERSON] здійснено не було. За результатами судового розгляду, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 27 жовтня 2016 року, споживач [PERSON] , ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Оператора ГРМ в мережі Інтернет та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності «Трибуна трудящих» в номері від 31.12.2015 року, приєднався до умов Договору з наведеними персоніфікованими даними (а. с. 18). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 782 від 22 травня 2019 року, наданої Новоєгорівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] разом з дружиною [PERSON] , сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а . с. 22). Згідно з повідомленням про призначення субсидії на ЖКП до особової справи № 5468 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] призначено житлову субсидію з жовтня 2018 року до квітня 2019 року (а. с. 73-76). 15 листопада 2018 року, працівниками АТ «Харківгаз», за участю споживача [PERSON] , під час проведення робіт з контрольного огляду лічильника та технічного обстеження підвідного газопроводу на території домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було виявлено несанкціоноване втручання в газопровід ввід виконано шляхом свердлення отвору на глибині 43 см від поверхні ґрунту, який заглушено болтом, про що було складено акт про порушення № 680/18 від 15 листопада 2018 року, а домоволодіння відключене від газопостачання. Згідно з вищевказаним актом, несанкціоноване втручання в роботу ГРМ було виконано шляхом пошкодження газопроводу вводу на глибині 28 см у вигляді отвору діаметром 12 мм, який було заглушено за допомогою болта. Пошкодження знаходиться на подвір`ї домоволодіння та знаходиться на відстані 120 см від різьбового з`єднання газопроводу вводу та 43 см від підземної горизонтальної ділянки газопроводу вводу. Газопровід ввід знаходиться біля гаража, який прибудовано до будинку. Пошкодження виконано в напрямку будинку. При демонтажі болту з отвору відбувається витік газу, що дає змогу для несанкціонованого відбору природного газу поза лічильником. Пошкодження було приховане, для його виявлення виконувалось розриття ґрунту. В місці пошкодження відбувається витік газу, який виявити при проведені планово-механічних робіт та зняття показників неможливо. Зі слів господаря, ніяких робіт працівниками газового господарства з моменту газифікації до виявлення пошкодження не виконувалось. Споживачем було висловлено свої зауваження до акта, згідно з якими зауважень до роботи бригади він не мав, однак до пошкодження ніякого відношення не має, де і коли воно з`явилося він не знає. Цей акт засвідчений підписами представників Оператора ГРМ та підписом споживача домоволодіння (а. с. 7-8). В матеріалах справи міститься службова записка ст. майстра групи обстеження газових мереж та ліквідації витоків газу управління експлуатації ПАТ «Харківгаз» [PERSON] , в якій він надав ідентичні пояснення з приводу несанкціонованого втручання, які були зазначені в акті про порушення № 680/18 від 15 листопада 2018 року (а. с. 9). В судовому засіданні представник позивача адвокат Мартопляс В. В. пояснив, що на території домоволодіння [PERSON] було виявлено несанкціоноване втручання в газопровід ввід виконано шляхом свердлення отвору на глибині 43 см від поверхні ґрунту, який заглушено болтом. Болт піддається механічному впливу (викручується), при демонтажі відбувається вільний витік природнього газу, який неможливо зафіксувати ніяким приладом, що призводить до значних втрат природнього газу. Вказане підключення було приховане. Для виявлення несанкціонованого газопроводу виконувалися роботи по демонтажу бетонної подушки та розриття ґрунту. Однак самого несанкціонованого газопроводу і несанкціонованого споживання газу дійсно не було, споживання газу здійснювалося через лічильник. При цьому зазначив, що збитки нараховуються незалежно від вини абонента в їх заподіянні, оскільки достатньо, що порушення виявлені в його домоволодінні. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ст. майстер групи обстеження газових мереж та ліквідації витоків газу управління експлуатації АТ «Харківгаз» [PERSON] пояснив, що дійсно під час проведення робіт з контрольного огляду лічильника та технічного обстеження підвідного газопроводу на території домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , дійсно було здійснено розриття ґрунту та виявлено несанкціоноване втручання в роботу ГРМ, шляхом пошкодження газопроводу вводу на глибині 43 см у вигляді отвору діаметром 12 мм, який було заглушено за допомогою болта. Пошкодження знаходилося на подвір`ї домоволодіння. Однак самого несанкціонованого газопроводу і несанкціонованого споживання газу виявлено не було, споживання газу здійснювалося через лічильник. Свідок [PERSON] не підтвердив, але й не спростував той факт, що після розриття ґрунту біля стояка саме [PERSON] надала членам бригади ніж за допомогою якого в подальшому було здерто смолу на стояку та виявлено отвір, який був заглушений болтом. Окрім того зазначив, що також не пам`ятає який склад ґрунту був біля стояка та чи була територія двору заасфальтована. Цю обставину він пояснив тим, що з моменту обстеження домоволодіння [PERSON] пройшов тривалий час, а носій з відеофіксацією цієї події втрачено при проведенні реорганізації ПАТ «Харківгаз». Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З вищевикладеного вбачається, що шкода, заподіяна юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідач з самого початку категорично заперечував свою вину у виявленому факті несанкціонованого відбору газу, стверджував і продовжує стверджувати про відсутність факту несанкціонованого втручання в роботу ГРС, надавши при цьому відповідні пояснення, квитанції про оплату рахунків за послуги газопостачання та документи про наявність субсидії. Позивач, не дивлячись на заперечення відповідача і відсутність будь-яких доказів саме його несанкціонованого втручання в газопровід, не вчинив інших необхідних дій для встановлення часу свердлення отвору та встановлення болта, а також встановлення особи, яка вчинила ці дії, посилаючись при цьому тільки на положення Кодексу газорозподільних систем, яким передбачено складання акту про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу, і у разі його задоволення відповідного розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу внаслідок такого порушення і його вартості. Дійсно, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, у тому числі між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Відповідно до п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання;3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Відповідно до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно з п. 11 глави 5\~розділу ХІ\~Кодексу ГРС\~за результатами\~розгляду акта\~про порушення\~на засіданні\~комісії може\~бути прийнято\~рішення про\~його задоволення\~(повністю\~або частково),\~або необхідність\~додаткового обстеження\~чи перевірки,\~або додаткових\~пояснень тощо,\~або скасування\~акта про\~порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу внаслідок порушення здійснюється за у порядку, визначеному в главі 3 розділу ХІ Кодексу ГРС. Як зазначено в протоколі № 384 від 26 грудня 2018 року, «при демонтажу болту з пошкодження відбувається вихід газу, що дає змогу для несанкціонованого відбору природного газу поза лічильником». Висновок позивача про заподіяння відповідачем збитків газопостачальній організації фактично ґрунтується на припущеннях (про можливий несанкціонований відбір газу у разі демонтажу болта), оскільки самого несанкціонованого газопроводу і несанкціонованого споживання газу виявлено не було, споживання газу здійснювалося через лічильник, що не відповідає положенням ч. 6 ст. 81 ЦПК України, згідно з якою доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було встановлено під час судового розгляду справи і не заперечується сторонами, виявлений болт був на глибині 43 см від поверхні ґрунту і для його виявлення виконувалися роботи з демонтажу бетонної подушки та розриття ґрунту, час його виготовлення не встановлено, з`єднання з газовими приладами в будинку було відсутнє, що свідчить про неможливість його використання для несанкціонованого споживання природного газу. Тому доводи позивача в обґрунтування заявлених вимог не ґрунтуються на доказах та встановлених обставинах справи. Крім того, з акту про порушення № 680/18 вбачається, що при виявленні порушення здійснювалась фото- та відеофіксація, однак матеріали справи цього не містять і під час судового розгляду їх також не надано. Отже, позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження виявленого ним факту несанкціонованого втручання в роботу ГРС шляхом свердлення отвору та встановлення болту саме відповідачем [PERSON] , не надано доказів саме його вини, неправомірності його дій та безпосереднього причинного зв`язку між ними і шкодою, а тому не доведено обґрунтованість своїх позовних вимог. За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем таких доказів, беручи до уваги заперечення представника відповідача і надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що відповідачем не здійснювалися відповідні дії по несанкціонованому відбору газу та відсутній факт несанкціонованого втручання в роботу ГРС з боку відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для задоволення позовних вимог не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи відповідача, викладені в обґрунтуванні заперечення (мовою оригіналу) та в поясненнях під час розгляду справи, підтверджуються наданими доказами, позивачем і матеріалами справи не спростовуються. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Оскільки у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України, розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed