Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом в якому зазначила, що вона проживала разом з відповідачем [PERSON] однією сімєю з 2008 року, в одній оселі за адресою: 65122, Одеська область, с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Відважних, 1/2, та вели спільне господарство, і мали спільний бюджет. В цей час вона працювала продавцем-консультартом у магазині «Валенсія», а [PERSON] працював Директором ТОВ «М-ТРЕИД ГРУПП». У 2012 році за спільні кошти вони побудували житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами № 39/1 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м Дружний. Право власності було оформлено на [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Таїровською селищною радою 18.04.2012 року. У 2010 році та 2012 році у них народилися спільні діти: [PERSON] (09.08.2010\~р.н.) та [PERSON] (07.09.2012 р.н.). На даний час позивачка та [PERSON] продовжують проживати однією сімєю та вести спільне господарство без реєстрації шлюбу. 17.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами № 39/1 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м Дружний, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Договір іпотеки було укладено в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] та [PERSON] за договором позики, який також було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 17.11.2015 року. Позивач вважає, що при зазначених обставинах та на підставі норм діючого законодавства України, а саме, вимог Сімейного Кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про Іпотеку», положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007\~р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», у неї є всі підстави просити суд: - встановити факт проживання [PERSON] однією сімєю без укладення шлюбу з [PERSON] в період з 08 вересня 2008 року; - визнати житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами №39/1 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107, земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - визнати за [PERSON] право власності на ? частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами №39/1 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107; - визнати недійсним Договір іпотеки нерухомого майна, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17.11.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі під № 681. В судовому засіданні, позивачка та її представник підтримала позовну заяву і дала суду пояснення за позовом, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі Відповідач [PERSON], повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи сповіщені судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився про час і місце слухання справи сповіщені судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи сповіщена судом належним чином. Суд, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явилися, повідомлених судом належним чином про час і місце слухання справи. Вислухавши думку позивача та її представника у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, надані суду докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так судом встановлено та підтверджується доказами, що досліджені в судовому засіданні, з 2008 року по теперішній час позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] проживають разом однією сімєю та ведуть спільне господарство без реєстрації шлюбу. З 2008 року по 2012 рік [PERSON] та [PERSON] мешкали за адресою: 65122, Одеська область, с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Відважних, 1/2, з 2012 року по теперішній час, в житловому будинку з господарськими спорудами та будівлями який складає: житловий будинок літ. «А-3»,а загальна площа 1555.0 кв.м., житлова площа 134.7 кв.м., прибудова літ. «Б» загальна площа 33.66 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, Масив 10, ж/м «Дружний», №39/1, розташований на земельній ділянці площею 0.2513 га. та 0.1764 га., яка перебуває у приватної власності,за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний» № 39/1 (далії по тесту спірний житловий будинок). Зазначений спірний будинок № 39/1 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.\~Мізікевича, масив 10, ж/м Дружний, [PERSON] та [PERSON] побудували в період шлюбу за спільні кошти. Право власності на цей будинок було оформлено на [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого Таїровською селищною радою 18.04.2012 року, який належним чином був зареєстрований у компетентних установах. Земельна ділянка, площею 0,2513 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, 10 Масив, ж/м «Дружний», земельна ділянка № 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0170, належить відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2015 року, виданого державним реєстратором [PERSON] Біляївського міськрайоного управління юстиції в Одеської області, яке належним чином зареєстровано в компетентних установах. Земельна ділянка загальною площею 0,1764 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, Масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка № 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0171 належить відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2015 року виданого державним реєстратором [PERSON] Біляївського міськрайоного управління юстиції в Одеської області яке належним чином зареєстроване в компетентних установах. За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилися спільні діти: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] На час звернення до суду позивачка та [PERSON] продовжують проживати однією сімєю та вести спільне господарство без реєстрації шлюбу. Зазначені вище обставини встановлені судом на підставі слідуючих доказів. Поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], з яких слідує, що вони знайомі з [PERSON] та [PERSON] понад 10 років, знають їх як одну сімю, в яких є двоє спільних дітей, та які спільно тривалий час проживають на території Овідіопольського району Одеської області у приватному будинку, який вони будували разом за спільні кошти. Свідоцтвами про народження [PERSON] (09.08.2010\~р.н.), серії 1-ЖД №\~235256 від 02.09.2010 р., та [PERSON] (07.09.2012 р.н.), серії 1-ЖД №\~322461 від 18.09.2012 р., слідує, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Документами, які підтверджують спільне проведення, в зазначений період, досугу [PERSON] та [PERSON] В іншому шлюбі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не перебували, що підтверджується паспортом громадянина України з якого видно відсутність штампу про шлюб з іншими особами та особистими поясненнями позивачки [PERSON] Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» зазначив, що при вирішенні майнового спору на підставі ст. 74 СК України «... суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінка без шлюбу, в період, протягом якого було придбане спірне майно». Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Зі змісту ст. 60 СК України, слідує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, суд, на підставі аналізу наданих суду та досліджених доказів, вважає, що позовні вимоги стосовно встановлення факту проживання [PERSON] однією сімєю без укладення шлюбу з [PERSON] в період з 08 вересня 2008 року та визнання житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами №39/1 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на ? частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами №39/1 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер 5123755800:02:009:0107, суд зазначає, що в відповідності з положень ст. 70 Сімейного Кодексу України слідує, що частки майна дружини та чоловіка на об'єкт права спільної сумісної власності подружжя є рівними, при цьому, суд зазначає, що позивачкою не надано суду належних доказів існування спору стосовно рівності між ними часток спірного майна, що в сукупності з визнанням судом факту спільної сумісної власності на це майно за [PERSON] та [PERSON] надає суду підстави для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. Стосовно позовних вимог щодо визнання недійсним Договору іпотеки нерухомого майна, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17.11.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі під № 681, суд зазначає слідуюче. Факт укладення вищезазначеного договору підтверджується наданими суду та дослідженими доказами, а саме, копією договору іпотеки нерухомого майна, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17.11.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі під № 681, копією договору позики грошей, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17.11.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі під № 681, даними з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, щодо спірного обєкту нерухомого майна. У відповідності до ст.ст. 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, а співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються майном спільно, розпорядження таким майном можливе за умови згоди всіх співвласників. Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України чоловік та дружина розпоряджаються майном, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Вона має бути отримана у формі, у якій має бути укладений договір, що вимагає такої згоди. Це правило розповсюджується і на осіб, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою і які набули майно за час їх сумісного проживання. Згідно ст. 6 Закону України «Про іпотеку» та ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласників нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Відповідно до п. 7 спірного Договору іпотеки, предмет іпотеки не знаходиться у спільній власності та не є часткою, паєм, не внесений в якості вкладу до статутного капіталу будь-якої юридичної особи. Судом встановлено, що на час укладення зазначеного договору іпотеки, право власності на спірне майно одноособово належало [PERSON] Відповідно до ч.8 Постанови ПВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Таким чином, вимоги ч. 4 ст. 369 ЦК України, якими правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень, не розповсюджуються на спірний договір іпотеки, так як на час його укладення за позивачкою не були визнанні права спільної сумісної власності на спірне майно. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсним Договору іпотеки нерухомого майна, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17.11.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі під № 681, є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до наведеної норми процесуального права, обов'язок доказування підстав для задоволення позовних вимог лежить на позивачеві. Позивач, ні у своїй позовній заяви ні в своїх поясненнях у судовому засіданні не зміг довести підстав для задоволення судом вимог, щодо визнання за [PERSON] право власності на ? частини спірного житлового будинку, та визнання недійсним Договору іпотеки спірного нерухомого майна.

Outcome: partial