Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

в березні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах адвокатом Боднаруком Василем Васильовичем, до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла квартира [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємець за законом, у передбаченому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері (подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини). При цьому при зверненні до нотаріуса, позивачка дізналася, що [PERSON] за життя склала заповіт, який 18.05.2017 року був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Ельдаровою О.М., відповідно до якого спадкодавець заповіла належну їй вищевказану квартиру [PERSON] . Вказаний заповіт позивачка просила визнати недійсним, оскільки [PERSON] мала ряд важких захворювань, була особою з інвалідністю І групи, потребувала стороннього догляду, через що вона не сприймала дійсність та її психічний стан не давав їй можливість розуміти значення своїх дій, в тому числі при складанні заповіту. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Боднарук В.В. позовні вимоги [PERSON] підтримав, вказуючи на достатність підстав для їх задоволення, що також підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8\~ст. 128 ЦПК України\~вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, про причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Ельдарова О.М. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Зокрема судом встановлено, що 18.05.2017 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Ельдаровою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 273. За станом здоров`я заповідача його посвідчення відбулося за місцем її проживання [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно даного заповіту [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] в м. Вознесенську Миколаївської області в віці 78 років. \~ \~ \~ \~Після її смерті в Першій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області була заведена спадкова справа № 222/2018 від 24.10.2018 року. З заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Інші особи з відповідними заявами не зверталися. \~ \~ \~ \~Так, згідно ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених\~Цивільним кодексом України\~- за законом (ст.ст.\~1217,\~1223 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 1233,1234 ЦК України \~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на заповіт мають особи, визначені в заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України). Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу (ч.1-3 ст. 1247 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. При цьому, вищевказане правило\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо) (п.16 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. При цьому має бути встановлена неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину необхідно робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи могла в конкретний момент вчинення правочину особа розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій ч.1 ст. 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81,\~78\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~З метою всебічного з`ясування всіх обставин справи, судом було призначено судову-психіатричну експертизу. \~ \~ \~ \~Згідно висновку судової-психіатричної експертизи № 206, проведеної 01.12.2020 року ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент посвідчення заповіту 18.05.2017 року страждала на стійке психічне захворювання розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу. Психоорганічний синдром, стійкий виражений астено-невротичний, депресивний, апатичний розлад із зниженням когнітивних функцій. В зв`язку чим [PERSON] за своїм психічним станом не була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент складення заповіту 18.05.2017 року. Зазначений висновок експертизи є категоричним, складений за результатами дослідження матеріалів справи, медичної документації, показань свідка [PERSON] , допитаної за клопотанням відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Водночас, відповідач не надав доказів на спростування зазначених позивачкою обставин щодо психічного стану спадкодавця на час посвідчення спірного заповіту, також клопотань, пов`язаних з додатковим дослідженням стану здоров`я [PERSON] станом на 18.05.2017 року, не заявляв. При цьому показання свідка [PERSON] щодо відсутності у [PERSON] відхилень від звичайної поведінки протягом обумовленого періоду, по своїй суті не спростовують висновок судової-психіатричної експертизи. Відповідно до\~ст.1257 ЦК України\~за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належать до стягнення понесені нею судові витрати в розмірі 10\~247 грн. 92 коп. (768 грн. 40 коп. - судовий збір (підлягав сплаті, виходячи з заявлених вимог немайнового характеру), 9\~479 грн. 52 коп. - витрати, пов`язані з проведенням експертизи).

Outcome: approved