Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначав наступне. 29.10.2018 року АТ «Ощадбанк» (раніше ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] , шляхом підписання заяви про приєднання № 561814609 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного засобу (платіжної карти), уклали договір (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 11 000 грн., шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 38 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки (06/23). АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, водночас останній порушив умови Договору, внаслідок чого має прострочену заборгованість станом на 17.03.2021 року на загальну суму 11 771, 01 грн., яка склалася з тіла кредиту - 10 231, 08 грн., комісії - 17, 94 грн., пені - 917, 95 грн., трьох процентів річних на суму простроченого кредиту - 492, 15 грн., трьох процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 41, 87 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 44, 89 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 25, 13 грн. [PERSON] в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, а тому АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом. З огляду на вказане, позивач просив стягнути з [PERSON] зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 11.06.2021 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 13 год. 00 хв. 05.07.2021 року (а.с. 38). Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, зокрема повідомивши про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 41 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Окрім того, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, додатково зазначивши, що позовні вимоги визнає (а.с. 39, 40). Виходячи з викладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати судовий розгляд справи за відсутності учасників справи та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить нормам ч. 2 ст. 247 ЦПК України Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29.10.2018 року АТ «Ощадбанк» (правонаступник ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] , шляхом підписання заяви про приєднання № 561814609 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного засобу (платіжної карти), уклали договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 11 000 грн., шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки - останній день червня 2023 року. При цьому, у вказаній заяві зазначено, що [PERSON] , шляхом підписання цієї заяви беззастережно приєднується до Договору, в редакції на день підписання, який розміщено на Інтернет - сторінці банку, і таким чином укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору (п. 3.1 Заяви) (а.с. 31). Відповідно до змісту ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд приходить до висновку, що укладений між сторонами кредитний договір від 29.10.2018 року, по своїй суті є договором приєднання. Згідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Виходячи з положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення боржником зобов`язання останній повинен передати кредиторові грошову суму або інше майно згідно до ст. 549 ЦК України ( неустойку: штраф, пеню). Пунктом 6.7 Договору встановлено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу (а.с. 32). Умовами вказаного Договору сторони визначили, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках (п. п. 6.6, 6.6.1 Заяви) (а.с. 32). Відповідно до п. 6.5 Договору, строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної карти. При випуску платіжної карти на новий період, строк дії кредиту продовжується на строк дії карти (а.с. 32). Пунктом 6.8 Договору (Заяви) та п. 1.24 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено комісію та пеню за порушення грошових зобов`язань по вказаному кредиту (а.с. 16-17, 18-21). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 22-23). Таким чином, [PERSON] станом на 17.03.2021 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11 771, 01 грн., яка склалася з тіла кредиту - 10 231, 08 грн., комісії - 17, 94 грн., пені - 917, 95 грн., трьох процентів річних на суму простроченого кредиту - 492, 15 грн., трьох процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 41, 87 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 44, 89 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 25, 13 грн., яку суд і вважає необхідним стягнути з останнього на користь позивача, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ «Ощадбанк» задоволено повністю, суд згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати у повному розмірі, що становить, - 2 270, 00 грн.

Outcome: approved