Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В березні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він, його мати, [PERSON], та його батько, [PERSON], являлися співвласниками житлового будинку [ADDRESS]: [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 2/5 частини, [PERSON] - 2/5 частини. На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, їм на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка розміром 0,0946 га, надану для обслуговування житлового будинку (серія [NUMBER] від 25.07.2006 року). [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті, відкрилася спадщина, яка складається з: 2/5 долі житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою [ADDRESS] та частини земельної ділянки, переданої для обслуговування зазначеного житлового будинку. Спадкоємцем за заповітом є позивач та право на обов'язкову частку у спадковому майні має дружина померлого [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2016 року по спадковій справі №12-2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 591, [PERSON], успадкував ? частини від 2/5 частини в житловому будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2016 року по спадковій справі №12-2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 587, [PERSON], успадкувала ? частину від 2/5 частини в житловому будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю підставі Державного акту на право приватної власності на землю зв'язку з тим, що в пред'явленому Державному акті на право приватної власності на землю від 25.07.2006 року є невизначеною частка земельної ділянки, належної спадкодавцю. З приводу вирішення цього питання було рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив визначити частку померлого. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, на адресу суду надіслали заяви, в якій просили розгляд справи здійснювати у їх відсутності позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Згідно заяви, що надіслала на адресу суду, просила розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог . Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.174 ЦПК України наслідків визнання відповідачами позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON], відповідач [PERSON], батько позивача [PERSON], являлися співвласниками житлового будинку [ADDRESS], а саме: - [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 2/5 частини, [PERSON] - 2/5 частини. На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, що був виданий 25 липня 2006 року їм належала земельна ділянка, розміром 0,0946 га, надана для обслуговування житлового будинку (серія [NUMBER] від 25.07.2006 року). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]), виданого 13 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 2/5 долі житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою [ADDRESS] та частини земельної ділянки, переданої для обслуговування зазначеного житлового будинку. Спадкоємцями майна за заповітом стали позивач [PERSON], та [PERSON], як дружина померлого, що має право на обов'язкову частку у спадковому майні. Інших спадкоємців немає. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.2016 року по спадковій справі №12-2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 591, позивач [PERSON], успадкував ? частини від 2/5 частини в житловому будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2016 року по спадковій справі №12-2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 587, дружина померлого - [PERSON], успадкувала ? частину від 2/5 частини в житловому будинку [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON]. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю зв'язку з тим, що в пред'явленому Державному акті на право приватної власності на землю від 25.07.2006 року є невизначеною частка земельної ділянки, належної спадкодавцю. З приводу вирішення цього питання було рекомендовано звернутися до суду. (довідка роз'яснення приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області від 21.10.2016 №515/01-16.) Так в судовому засіданні було встановлено, що Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 25.07.2006 року на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду від 30.01.2006 року, передбачено передання [PERSON], [PERSON], та [PERSON], земельної ділянки, розміром 0,0946 гектарів, призначеної для обслуговування будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на праві приватної спільної сумісної власності. (а.с. 13-14) Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. При спільній сумісній власності, відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України право власності не поділяється, а належить власникам спільно і поділ здійснюється за домовленістю співвласників, при цьому передбачається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою,яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Оскільки фактично спадкодавцю [PERSON] належали 2/5 частки житлового будинку, то розмір земельної ділянки, який йому належав та який підлягає спадкуванню також складає 2/5 частини земельної ділянки. За такого, враховуючи наведене, положення ст.16 ЦК України, а також те, що невизначення частки померлого в праві спільної сумісної власності створює перешкоди в оформленні спадкових прав позивачу, позовні вимоги останнього підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] є інвалідом 1 групи та звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, тому судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved