Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її дитини [PERSON], [INFO]; а також стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини на користь особи, яка буде виховувати дитину у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку з дня подачі заяви, до досягнення нею повноліття; рішення в частині стягнення аліментів за однин місяць допустити до негайного виконання. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що на обліку службі у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації перебуває дитина, [PERSON], [INFO] як така, що залишилася без батьківського піклування, так як його мати [PERSON] залишила дитину у дитячому відділенні. Інформація про батька дитини до актового запису про народження внесена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З 15 жовтня 2015 року [PERSON], [INFO] перебував в дитячому відділенні комунального закладу «ДЦРЛ» до 23 жовтня 2015 року. За час перебування дитини в закладі мати долею дитини не цікавилася, жодного разу до закладу не телефонувала та не приїздила. 23 жовтня 2015 року [PERSON] службою у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації був переведений з дитячого відділення комунального закладу «ДЦРЛ» до комунального закладу центру соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської районної ради. З моменту перебування дитини в Центрі «Добре вдома» Дніпропетровського району мати дитини долею дитини не цікавилася, та не телефонувала жодного разу. 24 грудня 2015 року дитині було встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 30 грудня 2015 року дитині було призначено опікунів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно акту від 30 грудня 2015 року про передачу дитини у сім'ю, [PERSON] був переданий до сім'ї опікунів [PERSON] та [PERSON] Фактично малолітній [PERSON] постійно проживає разом з опікунами, які виконують обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: піклуються про його здоров'я та розвиток, утримують матеріально. Відповідачка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення сина, не проявляє, до нього батьківської уваги і турботи, дитиною не цікавиться, родинні стосунки з сином не підтримує. Вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON], [INFO]. Представник позивача Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах дитини [PERSON], [INFO] за довіреністю [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням в газеті «Вісті Придніпров'я» №94 (1793) від 08.12.2016 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 15 грудня 2015 року серії [NUMBER] (а.с.6). Дитина перебуває на обліку службі у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації як така, що залишилася без батьківського піклування, так як його мати [PERSON] залишила дитину у дитячому відділенні, що підтверджується актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, складений о/у СКМСД Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 19 жовтня 2015 року (а.с.10). Інформація про батька дитини до актовому записі про народження внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15 грудня 2015 року № 00016115452 (а.с.7). З 15 жовтня 2015 року дитина, [PERSON], [INFO] перебував в дитячому відділенні комунального закладу «ДЦРЛ» до 23 жовтня 2015 року. За час перебування дитини в закладі мати дитини, [PERSON] [INFO] долею дитини не цікавилася, жодного разу до закладу не телефонувала та не приїздила. 23 жовтня 2015 року [PERSON] службою у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації був переведений з дитячого відділення комунального закладу «ДЦРЛ» до комунального закладу центру соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської районної ради. З моменту перебування дитини в Центрі «Добре вдома» Дніпропетровського району мати дитини, [PERSON], [INFO] долею дитини не цікавилася, та не телефонувала жодного разу. 24 грудня 2015 року дитині [PERSON], [INFO], встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №Р-854/0/291-15 (а.с.11). 30 грудня 2015 року дитині, позбавленій батьківського піклування [PERSON], [INFO], було призначено опікунів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № Р-864/0/291-15 (а.с.12). Згідно акту від 30 грудня 2015 року про передачу дитини у сім'ю, [PERSON], [INFO] переданий до сім'ї опікунів [PERSON] та [PERSON] Фактично малолітній [PERSON] постійно проживає разом з опікунами, які виконують обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: піклуються про його здоров'я та розвиток, утримують матеріально. Відповідачка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення сина, не проявляє, до нього батьківської уваги і турботи, дитиною не цікавиться, родинні стосунки з сином не підтримує. Протягом всього часу перебування дитини в державному закладі та в сім'ї опікунів [PERSON] не відвідувала сина, не цікавилася його долею, не приймала ніякої участі в його виховані, навчанні. За рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносної її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.25-26). Відповідачка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення сина, не проявляє, до нього батьківської уваги і турботи, дитиною не цікавиться, родинні стосунки з сином не підтримує, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Все вищезазначене свідчить, що [PERSON] самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідачки та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про злісне ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). Таким чином, у зв'язку з відсутністю заяв від осіб, зазначених у ч. 4 ст. 167 СК України, та відсутності подання органу опіки та піклування, передання малолітніх дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, відповідає нормам закону та здійснено для забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і стягнення з неї аліментів, на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 03 березня 2016 року на користь опікунів дитини, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно також стягнути судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial