Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 59 530 грн. 36 коп. заборгованості за кредитним договором № GP-7399433 від 06 лютого 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». На баланс позивача внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» передана заборгованість за кредитним договором. [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 14 грудня 2018 року утворилася заборгованість в загальній сумі 59 530 грн. 36 коп., з яких 18 309 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом, 6 758 грн. 64 коп. заборгованість за процентами, 3 124 грн. 02 коп. заборгованість за комісією, 31\~338 грн. 11 коп. штрафні санкції. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів та матеріалів. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду 19 березня 2018 року надійшов відзив у якому відповідач зазначає, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 5257 від 07 червня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тим самим кредитним договором № GP-7399433\~від 06\~лютого 2015\~року.\~Відтак, оскільки позивач скористався правом на стягнення з відповідача боргу в позасудовому порядку, то повторно звернутися з тими самими вимогами він не може. Вказує, що позивач нараховує не лише пеню, а й штраф, які є одним видом відповідальності неустойкою, що є неприпустимим. Просила застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення пені та штрафу. У задоволенні позовних вимог просила відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю або через пропуск позовної давності. Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідач не заперечує того факту, що кредит було надано, однак, вважає, що позивачем не надано належних доказів в обгрунтування нарахування тих зобов`язань які визначенні пропозицією, у задоволенні позовних вимог просила відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю. Повідомила, що справа про визнання виконавчого напису № 5257 від 07 червня 2018 року таким, що не підлягає виконанню перебуває на розгляді в суді. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника відповідача дійшов наступних висновків. 06 лютого 2015 року [PERSON] підписала пропозицію укласти договір № GP-7399433 з АТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідно до\~Статуту ПАТ\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»,\~ПАТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» є\~правонаступником всіх\~прав та\~зобов`язань\~ПАТ «Банк\~Ренесанс Капітал»\~і АТ\~«Банк Ренесанс\~Капітал»,\~в результаті\~реорганізації АТ\~«Банк Ренесанс\~Капітал» шляхом\~приєднання до\~Банку. Згідно п.2.2. договору сума кредиту 19\~999 грн. 96 коп., строк кредиту 24 місяці (п.2.3.). У п. 2.4. визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2 %. У п. 2.5. сторони погодили розмір процентної ставки 18 % річних. Кредит надається шляхом банківського переказу (п.2.7.). Відповідно до п.3.5. розмір комісії за обслуговування овердрафту 2 %. Платіжні періоди з 06 лютого 2015 року по 06 лютого 2017 року. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від\~23 березня 2020 року по справі № 331/7975/13-ц зазначив: «При цьому чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що наданий банком розрахунок є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі.» Враховуючи наведену позицію Верховного Суду, надана позивачем довідка про стан та історію заборгованості та виписка з рахунку є належними доказами. Згідно з наданою банком випискою з рахунку [PERSON] її заборгованість перед позивачем за кредитним договором № GP-7399433 від 06 лютого 2015 року станом на 14 рудня 2018 року складає 59\~530 грн. 36 коп., в тому числі 18\~309 грн. 59 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3\~124 грн. 02 коп. прострочена заборгованість за комісією, 6\~758 грн. 64 коп. прострочена заборгованість за процентами, 31\~338 грн. 11 коп. неустойка за порушення зобов`язань по кредиту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідач факт отримання кредиту не заперечує, з матеріалів справи убачається, що відповідач здійснювала його часткове погашення, під час розгляду справи не була згодна із заявленим банком розміром заборгованості, проте свого розрахунку не надала. Оскільки відповідач належним чином не виконувала взяті на себе договором зобов`язання, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» 18 309 грн. 59 коп. заборгованості за кредитом, 6\~758 грн. 64 коп. заборгованості за процентами, 3\~124 грн. 02 коп. заборгованості за комісією . Обгрунтовуючи вимогу про стягнення 31\~338 грн. 11 коп. штрафних санкцій позивач посилається на п. 6.2. Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків, на які йдеться посилання у Пропозиції укласти договори (оферта). Однак в матеріалах справи відсутні вказані Загальні умови кредитування, що позбавляє суд можливості вирішити питання як про ознайомлення відповідача з ними, про що свідчитиме підпис [PERSON] , як позичальника, так і питання обґрунтованості заявлених вимог в частині стягнення штрафів. У пропозиції укласти договорір № GP-7399433 від 06 лютого 2015 року, який підписала [PERSON] порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), не зазначені. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від\~03 липня 2019 року по справі №342/180/17 зазначила, що оскільки у заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання\~у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи викладене, вимоги в частині стягнення 31\~338 грн. 11 коп. штрафних санкцій задоволенню не підлягають. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності, про застосування якої зазначав у відзиві відповідач. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial