Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь збитки в порядку регресу в розмірі 20250 грн. 83 коп., та судові витрати по справі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову позивач вказав, що 20 жовтня 2012 року між ним та [PERSON] був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб марки «ЗАЗ TF-698» державний номерний знак [NUMBER], страховий поліс цивільно-правової відповідальності № АВ/9396614. 18 липня 2013 року відповідач [PERSON] керуючи забезпеченим автомобілем, порушив вимоги Правил дорожнього руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Кенго» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Дані обставини встановлені та підтверджуються Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2013 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Страхова компанія виконуючи договірні зобов'язання за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9396614, відшкодував заподіяний з вини відповідача збиток, та перерахував потерпілій особі [PERSON], власнику пошкодженого автомобіля «Рено Кенго» державний номер [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 20250 грн. 83 коп., що складається з 20280,83 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля) - 510 грн. (франшиза) + 480 грн. (витрати за послуги транспортування евакуатором). На надіслану претензію відповідач жодним чином не відреагував, заборгованість не сплатив, тому позивач набув право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 20250 грн. 83 коп., внаслідок чого звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі. Відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2013 року о 15 год. 20 хв. по вул. Криничній у м. Дніпропетровську водій [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ TF-698» державний номерний знак [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не обрав безпечної швидкості руху і не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рено Кенго» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку, пошкодивши транспортні засоби, чим завдав матеріальні збитки, після чого у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану сп'яніння, тобто скоїв правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вина водія [PERSON] була підтверджена постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.7). Розмір завданих збитків автомобілю «Рено Кенго» державний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, згідно ремонтної калькуляції №2840/СГ від 21 серпня 2013 року склав 20280 грн. 83 коп. (а.с.13-22). Пошкодження автомобіля «Рено Кенго» державний номер [NUMBER] є страховим випадком і згідно Страхового акту № 000011706/01 від 25 жовтня 2013 року (а.с.23), страхова компанія, враховуючи франшизу передбачену полісом ОСЦПВ в розмірі 510 грн., перерахувала власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 20250 грн. 83 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 32979 від 31 жовтня 2013 року (а.с.24). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», а також ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного Кодексу України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.п. 38.1.1«а» п.38.1 ст.38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На надіслану позивачем Вимогу про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (а.с.26-27), [PERSON] жодним чином не відреагував, заборгованість не сплатив. У зв'язку із виплатою страхового відшкодування ПАТ «УСК «Гарант-Авто» набула право регресу (зворотної вимоги) до особи, винної у заподіянні збитку страхувальнику. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування в сумі 20250 грн. 83 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 243 грн. 60 коп. Таким чином, загальна сума, яка належить до сплати позивачу, визначається наступним чином: сума страхового відшкодування у розмірі 20250 грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 20494 грн. 43 коп.

Outcome: approved