Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем 18.07.2016 р. було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 7475,06 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення здійснюється щомісячно з 01 по 25 число. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Умови Генеральної угоди відповідачем не виконуються у зв`язку з чим відповідач станом на 15.07.2019 р. має заборгованість в сумі 18000,60 грн., яка складається із: 5669,12\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом;\~2103,05 грн.\~-\~заборгованість по\~процентам за\~користування кредитом;\~6429,56\~грн.\~ заборгованість\~по комісії\~та пені;\~3798,87\~грн.\~ штраф\~відповідно до\~п.2.2\~Генеральної угоди. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість у розмірі 18000,60 грн. за кредитним Генеральною угодою від 18.07.2016 р.; судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суд заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не направив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18.06.2016 р. між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, і відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правилам надання продукту кредитних карт з метою створення сприятних умов для виконання позичальником(відповідачем) зобов`язань по кредитному договору № SAMDN51000097765052 від 16.07.2013 р. Згідно умов зазначеної угоди сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту: по договору № 1 проценти на 8276,63 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 0,00 грн., штраф на 0,0089 грн. Згідно умов угоди сторони встановили, що на дату підписання цієї угоди розмір заборгованості за договором 1 складає 58305,04 грн.(1.1.2). Дата остаточного погашення заборгованості за договорами встановлено сторонами 31.07.2017 р. П.2.1 генеральної угоди встановлено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 7475,06 грн. на строк 12 місяців з 18.07.2016 р. по 31.07.2017 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 7475,06 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,083% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в указані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти(щомісячний платіж) в сумі 667,65 грн. для погашення заборгованості по кредиту яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності із Умовами та правилами. Дата останньої погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.07.2017 р. П.2.2 генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді, Умовах та Правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 8276,63 грн. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Банком умови договору виконані. Свої ж зобов`язання по кредитному договору відповідач належним чином не виконав. Як вбачається із розрахунку позивача відповідач в рахунок погашення заборгованості здійснив сім проплат: 18.09.2016 р. 665,00 грн., 13.10.2016 р. 662,46 грн., 14.11.2016 р. 20,00 грн., 16.11.2016 р. 651,37 грн., 20.02.2017 р. 300,00 грн., 16.03.2017 р. 200,00 грн. 21.04.2017 р. 100,00 грн. Заборгованість відповідача по кредитному договору згідно розрахунку позивача станом на 15.07.2019 р. становить 18000,60 грн., яка складається із: 5669,12 грн. - заборгованість за кредитом; 2103,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6429,56 грн. заборгованість по комісії та пені; 3798,87 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.3). Роззмір заборгованості відповідачем не оспорено. На думку суду, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 5669,12 грн. заборгованості по кредиту є обгрнутованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Згідно з умовами кредитного договору, сторони домовились, що договір є строковим, укладанений на 12 місяців, дата строку його дії 31.07.2017 р.(п. 1.1.3, 2.1). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Так як умовами укладеного договору не передбачений розмір відсотків за користування кредитними коштами після закінчення дії договору, а тому право позивача на стягнення відсотків за користування кредитними коштами може бути задоволено тільки у межах погодженого сторонами строку кредитування, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 01 серпня 2017 року. Станом на 31 липня 2017 року заборгованість відповідача по відсоткам складала 700,73 грн., а тому саме в цій сумі підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по відсоткам. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і комісію за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18.06.2016 р. посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які суду не надав, та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256. З врахуванням правової позиції висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який наданий позивачем в обгрунтування позовних вимог, і який не містить підпису відповідача, а тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.06.2016 р. Позивачем також не надано суду підписаних відповідачем Тарифів. В зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідача 6429,56\~грн.\~ заборгованість\~по комісії\~та пені задоволенню не підлягають. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Вимоги позивача стягнути з відповідача 3798,87\~грн.\~ штраф\~відповідно до\~п.2.2\~Генеральної угоди\~підлягають до\~задоволення,\~оскільки пред`явлені\~в межах\~обумовленої сторонами\~суми згідно\~умов п.2.2\~договору.\~ В зв`язку з викладеним позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18.07.2016 р. в сумі 10168,72 грн., в т.ч.: заборгованість за кредитом 5669,12 грн.; заборгованість за відсотками 700,73 грн., штраф 3798,87 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial