Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї 11867,12 грн кредитної заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.10.2013р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши даний договір, відповідач також підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківськоу сайті, становить договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, давши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 31.08.2019р. виникла кредитна заборгованість в розмірі 11867,12 грн, що включає: 5000,00 грн - борг по тілу кредиту, 5325,83 грн - борг по процентах за користування кредитом, 500 грн - борг по пені та комісії, 1041,29 грн - штрафи (500,00 грн - фіксована частина, 541,29 грн - процентна складова), яку банк просить стягнути на свою користь. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (згідно заявки), але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка відзиву на позов не подала, в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю й погодилась з усіма складовими частинами кредитної заборгованості. Пояснила виниклий борг по кредиту скрутним матеріальним становищем, так як перебувала в декретній відпустці, певний час не мала роботи та доходу. Має намір в подальшому погасити виниклий кредитний борг за рахунок заробітної плати, так як нещодавно працевлаштувалась. Просить по можливості зменшити розмір кредитної заборгованості. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256, Тарифи банку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 23 жовтня 2013 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (після укладення 15.01.2015р. шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ), банк надав відповідачці кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідачка повинна була щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на їх неоспорювання відповідачкою та приписи ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно (згідно розрахунку заборгованості останній платіж внесено 13.04.2019р.), в зв`язку з чим, їй установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31 серпня 2019 року складає 11867,12 грн, з яких: 5000,00 грн - борг по тілу кредиту, 5325,83 грн - борг по процентах за користування кредитом, 500 грн - борг по пені та комісії, 1041,29 грн - штрафи (500,00 грн - фіксована частина, 541,29 грн - процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачкою. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог установи банку, а відсутність у неї коштів через скрутне матеріальне становище не може бути підставою для звільнення її від погашення кредитної заборгованості. Водночас відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг), в ньому в порушення вимог ст.61 Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення пені та комісії в сумі500,00 грн слід відмовити. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17, й підстав відступати від неї не вбачається. Приписами ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Нарахований банком штраф в сумі 1041,29 грн значно менший за розмір збитків, які складають 10325,83 грн (5000 борг по кредиту + 5325,83 борг за процентами), а доказів існування інших обставин, що мають істотне значення, відповідачка суду не надала. Водночас вимогами чинного законодавства не передбачено можливості зменшення судом розміру тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Тому, відсутні підстави для задоволення прохання відповідачки про зменшення кредитної заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 11367,12 грн, з яких: 5000,00 грн - борг по тілу кредиту, 5325,83 грн - борг по процентах за користування кредитом, 1041,29 грн - штрафи (500,00 грн - фіксована частина, 541,29 грн - процентна складова). Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1840,06 грн (11367,12 : 11867,12 х 1921,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial