Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в обґрунтування позовних вимог вказавши на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29 січня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 04 грудня 2013 року [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 04 грудня 2013 року по 04 червня 2014 року. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за адресою: [INFO] в м. Марганець Дніпропетровської області. 02 травня 2014 року ними направлено претензію кредитора до Марганецької державної нотаріальної контори, на яку 20 травня 2014 року отримано відповідь, згідно якої спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 21 вересня 2017 року ними до спадкоємців було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 29 січня 2013 року становить 5470,32 гривень, яка складається з: 5259 гривень 83 копійки заборгованість за кредитом, 210 гривень 49 копійок заборгованість за відсотками, яку просить стягнути з спадкоємців. Крім зазначеного, позивач просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються з судового збору. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимог підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачам було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. У судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки представника позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29 січня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. З 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва\~АТ КБ «Приватбанк»). 04 грудня 2013 року [PERSON] помер (а.с.35). Загальна заборгованість за кредитним договором на день смерті [PERSON] становить 5470 гривень 32 копійки, яка включає: 5259 гривень 83 копійки заборгованість за кредитом, 210 гривень 49 копійок заборгованість за відсотками, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.5). Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Частиною 1 ст.608 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою, і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, і таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч.ч.2, 3, 4 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. За ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до розяснень, які містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. 23 квітня 2014 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Марганецької державної нотаріальної контори з претензією кредитора (а.с.37), і 14 травня 2014 року направлено відповідь, що після смерті [PERSON] на підставі претензії банку була зареєстрована спадкова справа № 74/2014 року. На даний час до нотаріальної контори звернення щодо оформлення спадкових прав від спадкоємців не надходили (а.с.38). 12 вересня 2017 року позивач направив [PERSON], [PERSON] (відносно якого відмовлено у відкритті провадження у частині позовних вимог у звязку із його смертю 27 липня 2015 року), [PERSON] лист-претензію з пропозицією сплати заборгованості за кредитним договором від №б/н від 29 січня 2013 року, укладеного між банком та [PERSON] (а.с.39). Дослідивши копію спадкової справи №74/2014, заведеної 14 травня 2014 року після смерті померлого 04 грудня 2013 року [PERSON], на підставі Претензії АТ КБ «Приватбанк», інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, заповіти/спадкові договори у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.78-84). Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що за кредитним договором № б/н від 29 січня 2013 року мається прострочення виконання грошового зобовязання. Позовні вимоги підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідачів підлягає солідарному стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 січня 2013 року в розмірі 5470 гривень 32 копійки. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів\~ у розмірі по 881 грн., з кожного.

Outcome: approved