Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі АТ «Херсонська ТЕЦ»)звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, зазначаючи про те, що товариство відповідно до Статуту надає фізичним та юридичним особам послуги з постачання теплової енергії та підігріву води. Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , в тому числі до квартири [NUMBER] , що належить [PERSON] , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, за яким ведеться облік розрахунків за надані послуги. Згідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово комунальних послуг, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору. Типовий договір розміщений на офіційному сайті товариства та опублікований в газеті «Новий день», цим повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого опалення, постачання гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до договору. Отже, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення на підставі договору приєднання, оскільки після розміщення повідомлення та договору не запропонувала свої умови договору. [PERSON] у порушення умов договору та вимог законодавства послуги з теплопостачання оплачує не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з листопада 2007 року по січень 2020 року у розмірі 62 725,31 грн. На підставі ст.ст.20, 31 Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.526, 634ЦК України, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачанні холодної та гарячої води і водовідведення, просив стягнути заборгованість за послуг з централізованого опалення за період з листопада 2007 року по січень 2020 року у розмірі 62 725,31 грн., а також судовий збір. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.01.2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вважав вимоги позивача необґрунтованими та заявленими з пропуском строку позовної давності. Ухвалою суду від 08.04.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно дост.322Цивільного кодексу Українивласник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 630ЦК України визначено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20 жовтня 2009року № 628 «Про визначення виконавця комунальних послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, затвердження Положення про розмежування зон експлуатаційної відповідальності та типового договору про розмежування зона експлуатаційної відповідальності`виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Херсона мікрорайон «І, ІІІ, IV Таврічеський», «ХБК», в центрі міста є ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж ПАТ «Херсонська ТЕЦ». Тарифи ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Типовий договір розміщений на офіційному сайті товариства та опублікований в газеті «Новий день», зазначеним повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до договору. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з листопада 2007 року по січень 2020 року складає 62 725,31 гривень. Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється. Відповідно до ч.1ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно дост.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. Відповідно до наведеного в позові розрахунку заборгованість відповідача за період з листопада 2007 року по січень 2020 року склала 62 725,31 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Разом із тим, перевіривши правильність розрахунку заборгованості відповідача по оплаті спожитої теплоенергії, суд вважає, необхідним застосувати строки позовної давності відповідно до наданої відповідачем заяви. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважним_и причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Відповідачка, заперечуючи проти позову, просила застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог. Заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позивач звернувся у 13.01.2020 року до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2007 року по січень 2020 року у розмірі 62 725,31 грн. та судових витрат в сумі 2 102,00 грн. Отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, що складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж, має відраховуватись з 13.01.2017 року і до січня 2020 року (як просить позивач у позовній заяві). З наданої позивачем довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що з листопада 2007 року по 13.01.2017 року включно споживачу нараховано 31 172,18 грн. за опалення. З січня 2017 року по січень 2020 року заборгованість споживача становить 31553,13 грн. Таким чином, по оплаті за послуги з централізованого опалення у межах строку позовної давності в період з січня 2017 року по січень 2020 року недоплата становить 31 553,13 грн. За таких обставин, зі [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 31553,13 грн. за період з січня 2017 року по січень 2020 року. Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з урахуванням того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 31 553,13 гривень, що складає 50,30 % від заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1057,31 гривень, що відповідає 50,30 % від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 2102,00 гривень. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 13, 256, 257, 267, 322, 627, 630 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial