Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась з зазначеним позовом до [PERSON] про поділ майна набутого за час шлюбу та усунення перешкод в його користуванні. В позові вказувала, що з відповідачем [PERSON] вони офіційно оформили шлюбні відносини 09 квітня 1989 року. Шлюб зареєстровано в Палаці шлюбів «Центральний» міста Харкова. Про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 9 квітня 1989 року зроблено актовий запис за № 891. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного. Навпаки, його ставлення до сім'ї призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин У зв'язку з чим нею було подано до суду позовну заяву про розірвання нашого шлюбу. За час шлюбу, а саме 21 червня 1996 року ними було придбано квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Факт купівлі квартири підтверджується договором купівлі-продажу від 21 червня 1996 року який був укладений між [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5697. Станом на 12 лютого 2014 року, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 2/4-14 ринкова вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] складає 295690 грн. З початку лютого місяця 2014 року вона вимушена була піти із даної квартири, оскільки її теперішній чоловік, постійно ображав її, зловживав спиртними напоями та навіть були спроби підняти на неї руки, після чого він змінив в квартирі замки у зв»язку з чим вона не змогла повернутися додому. 3 даного приводу нею до Кременчуцького міського відділу Молодіжне ВМ було подано відповідну заяву. У відповідь на дану заяву їй було повідомлено, що згідно вимог чинного законодавства України звернення не містить ознак кримінального правопорушення. Вона неодноразово намагалася потрапити до квартири, але відповідач замикав її на внутрішні засови. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві та уточненнях до позовної заяви позивач просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час ат місце слухання справи повідомлявся належним чином, його представник [PERSON] в судовому засіданні проти уточненого позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши аналіз та правову оцінку наданим доказам в їх сукупності знаходить, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п/п 1) п. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Стаття 387 Цивільного кодексу України приписує, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч.1 ст. 2012 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття 70 Сімейного Кодексу України приписує, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені статтею 71 СК України. В ній зазначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Так, у ч. 1 ст. 74 Сімейного Кодексу України визначено , що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Причому на відносини щодо цього майна поширюється дія положень глави 8 Сімейного кодексу. Судом достовірно встановлено, що 21 червня 1996 року сторонами по справі було придбано квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Факт купівлі квартири підтверджується договором купівлі-продажу від 21 червня 1996 року який був укладений між [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5697. Станом на 12 лютого 2014 року, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 2/4-14 ринкова вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] складає 295690 грн. З початку лютого місяця 2014 року позивач вимушена була піти із даної квартири, оскільки її теперішній чоловік, постійно ображав її, зловживав спиртними напоями та навіть були спроби підняти на неї руки, після чого він змінив в квартирі замки у зв»язку з чим вона не змогла повернутися додому. 3 даного приводу нею до Кременчуцького міського відділу Молодіжне ВМ було подано відповідну заяву. У відповідь на дану заяву їй було повідомлено, що згідно вимог чинного законодавства України звернення не містить ознак кримінального правопорушення. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved