Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», позивач, банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позивач зазначив, що 14.10.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 31.10.2019 року в нього перед банком утворилася заборгованість у розмірі 372252 грн. 61 коп., з них: 4101 грн. 52 коп. заборгованість за тілом кредиту, 134658 грн. 76 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 6055 грн. 02 коп. заборгованість за пенею. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 138760 грн. 28 коп., яка складається з 4101 грн. 52 коп. заборгованості за тілом кредиту та 134658 грн. 76 коп. заборгованості за процентами за період з 14.10.2006 року по 31.03.2018 року, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, дав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Із положень ст. 1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом статті 10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Судом встановлено, що 31.10.2006 на підставі поданої відповідачем заяви позивач надав відповідачеві в користування грошові кошти в сумі 2800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, базова процентна ставка 36 відсотків з розрахунку 360 днів в рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Згідно довідки про зміну умов кредитування відповідачу був встановлений кредитний ліміт: 14.11.2006 року - 2800 грн., з 28.07.2007 року - 4000 грн., з 13.08.2007 року - 10000 грн., з 28.02.2009 року - 7000 грн., з 01.03.2009 року - 7000 грн., з 22.12.2010 року - 9000 грн., з 20.01.2011 року - 11000 грн., з 25.06.2012 року - 8470 грн., з 31.07.2012 року - 8470 грн., з 12.02.2014 року - 4110 грн. Посилаючись на те, що Заява, в сукупності з тарифами, а також умовами та правилами надання банківських послуг складають умови кредитного договору, який відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 138760 грн. 28 коп. і складається із: - заборгованості за тілом кредиту - 4101 грн. 52 коп., - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 14.10.2006 року по 31.03.2018 року - 134658 грн. 76 коп. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості по процентам вбачається, що заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 14.10.2006 року по 31.03.2018 року становить 134658 грн. 76 коп. Вказаний розрахунок проведений з розрахунку 36%, 30%, 34,8%, 43,2% річних. Оскільки розрахунок заборгованості суперечить умовам кредитного договору щодо визначення розміру процентної ставки за користування кредитом, суд його до уваги не бере. Іншого розрахунку заборгованості по кредиту за відсотковою ставкою, погодженою сторонами договору, суду надано не було. Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості, що складається з 134658 грн. 76 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом - відсутні. Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 4101 грн. 52 коп. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 138760 грн. 28 коп. та задоволено на суму 4101 грн. 52 коп., тобто на 2,96 % (4101,52 х100:138760,28). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 62 грн. 21 коп. (2102х2,96:100).

Outcome: partial