Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, просила зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 07 березня 2000 року, винесеною державним виконавцем ВДВС Центрального РУЮ Панасенко Л.І. при примусовому виконанні виконавчих листів № 2-9-2262 від 03 лютого 2000 року, виданих Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] Також просила зняти арешти, внесені до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 07 серпня 2006 року за № 3568304 та № 3568318 на підставі постанови від 07 березня 2000 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Центрального РУЮ Панасенко Л.І. В обґрунтування вимог посилалась на ті обставини, що разом з малолітньою дочкою - [PERSON], [INFO], є спадкоємцями по закону після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Також вказувала, що при оформленні спадкових прав їй стало відомо, що на все спадкове майно держвиконавцем накладений арешт, проте з відповіді ВДВС Центрального РУЮ слідує, що на примусовому виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] Таке позбавляє позивача можливості розпоряджатись успадкованим майном. Ухвалою суду від 23 вересня 2014 року до участі у справі в якості третіх осіб притягнуті [PERSON], [PERSON], [PERSON] У судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач, треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 21 листопада 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7) [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 8, 9) Таким чином, позивач, разом дочкою, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Спадщину прийняли у складі всього майна, що належало спадкодавцю на момент смерті. З відповіді КП ММБТІ за вих. № 7681 від 18.10.2012 року слідує, що право власності на квартиру [ADDRESS] за реєстровано за: [PERSON] - ? часток, [PERSON] - ? часток, [PERSON] - ? часток на підставі свідоцтва про право власності від 17.12.1993 року та рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.01.2011 року. Також ? часток квартири належить [PERSON] (а.с. 12) З витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 36233251 від 29.05.2012 року (запис № 1, 2) слідує, що на підставі постанови державної виконавчої служби Центрального району б/н від 07.03.2000 року на ? частку квартири [ADDRESS], а також на усе майно, що належало на праві власності [PERSON] накладений арешт (а.с. 16) В той же час, з відповіді Центрального ВДВС ММУЮ за вих. № 01.05/19560 від 06.06.2012 року слідує, що згідно перевірки журналів обліку виконавчих проваджень у відділі на виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] (а.с. 18) З вищевикладеного слідує, що на теперішній час, законні підстави для накладення арешту на майно спадкодавця відсутні. Зі змісту ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» слідує, що у разі закінчення виконавчого провадження , повернення виконавчого документу до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. В силу ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А в силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі викладеного дане право позивача підлягає судовому захисту. Отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved