Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - АТ «Мегабанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 130-172-850-2-18-Г від 22.10.2018 року в розмірі 172234,14 грн., а також судові витрати в розмірі 2582,51 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.10.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» правонаступником якого є АТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 130-172-850-2-18-Г. Згідно договору, відповідачу було надано кредит на строк з 22.10.2018 року по 21.10.2022 року включно у розмірі 105140,19 грн. зі сплатою 15% за користування кредитом. Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань перед банком, у зв`язку з чим , станом на 01.04.2021 року виникла заборгованість в розмірі - 172234,14 грн. , з яких : 105140 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 5586 грн. 91 коп. - сума залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2018 по 31.03.2021 включно ; 14193 грн. 95 коп. - залишок нарахованої та не сплаченої комісійної винагороди за період з листопада 2018 року по березень 2019 року включно; 47313 грн. 09 коп. - сума штрафу, які позивач просить стягнути. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2270,00 грн. 26.05.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням , викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада», відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.10.2018 року між ПАТ «Мегабанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 130-172-850-2-18-Г, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 105140,19 грн. на строк з 22.10.2018 року по 21.10.2022 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних. Згідно з розрахунком, станом на 01.04.2021 року виникла заборгованість в розмірі - 172234,14 грн., з яких : 105140 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 5586 грн. 91 коп. - сума залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2018 по 31.03.2021 включно ; 14193 грн. 95 коп. - залишок нарахованої та не сплаченої комісійної винагороди за період з листопада 2018 року по березень 2019 року включно; 47313 грн. 09 коп. - сума штрафу. Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно положення ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного неналежно виконаного зобов`язання. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved