Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.06.2013 року у розмірі 127667,65 грн. яка складається з наступного: 6547,49 грн. заборгованість за кредитом, 121119,86 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом з 19.06.2013 по 31.12.2017, а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що згідно укладеного договору № б/н від 19.06.2013 року, відповідач отримав кредит у розмірі 6800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позивальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписна заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості. Тому позивач звернувся із даною позовною заявою до суду. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 19.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання, роз`яснено відповідачу про право подати відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, а позивачу про право подати відповідь на відзив. 11.11.2019 року від представника відповідача адвоката Гули С.Є., який діє на підставі ордеру серії КС № 567218, надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідач повністю заперечує позовні вимоги позивача та просить відмовити у задоволенні позову. Вказав, що [PERSON] анкету-заяву, про яку зазначає позивач, не підписував, умови та правила надання банківських послуг йому не відомі та він не підписував таких документів. Звертає увагу суду на тому, що відсутній підпис відповідача про те, що він хоч якимось чином був ознайомлений та отримав відповідні Умови та правила надання банківських послуг. Також відповідач заперечує факт отримання кредитних коштів. Наголошує, що останній раз кошти відповідачу надавалися 23.07.2013 року (як вбачається із матеріалів справи, які позивач надав суду), тобто понад 6 років тому, коли відповідачу нібито були надані так звані кредитні кошти. Тому позовні вимоги позивача пред`явлені із порушенням термінів позовної давності. Звертає увагу суду на те, що у справі відсутні відповідні докази, що б підтверджували укладення між сторонами у простій письмовій формі договору, відсутні докази про надання кредиту на платіжну картку відповідача, відсутні докази про отримання відповідачем самої картки та доказів про отримання на кредитну картку відповідача самої суми кредитних коштів, що свідчить про те, що позивач безпідставно звертається до суду про стягнення боргу із відповідача. 26.11.2019 року від представника АТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В., яка діє на підставі довіреності № 2166-К-Н-О від 02.05.2019 р, надійшла відповідь на пояснення, в якій зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Зазначає, що протягом дії кредитного договору відбувалася сплата щомісячних платежів по кредиту, а відповідач не спростував доводів банку щодо часткового здійснення ним погашення заборгованості, як і не спростував розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Звернув увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо з загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж, визначений чітко в грошових одиницях. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і оновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Строк дії кредитної картки відповідача до останнього дня 09.2016 року, а позивач же звернувся до суду з позовом 09.06.2019 року, тобто до спливу строку позовної давності. Крім того, представник позивача додав до відзиву фото [PERSON] з карткою, виписку по картрахунку, які, на його думку, є підтвердженням того, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операції є неможливим без наявності картки. Також зауважив, що згідно наданої виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому просив суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явився, при цьому від представника відповідача адвоката Гули С.Є., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечення та пояснення на позов підтримує. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач вказує, що між ним та [PERSON] укладено кредитний договір 19 червня 2013 року, проте до позовної заяви додає копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 31.05.2019 року; витяг з тарифів обслуговування\~кредитних\~карт «Універсальна»; витяг\~з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, остання містить анкетні дані [PERSON] тадатована 19.06.2013 р. В даній заяві не вказано суму кредиту (кредитного ліміту), процентної ставки по кредиту, процент в місць, щомісячна комісія , а також розмір пені та штрафу. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.06.2013 року, укладеного між Приватбанком та [PERSON] , станом на 31.05.2019 року заборгованість відповідача по кредиту становить 127667,65 грн., яка складається із: 6547,79 грн. - заборгованість за кредитом, 121119,86 грн. - заборгованість за процентами з 19.06.2013 р. по 31.12.2017 року. За змістом\~ч. 2 ст. 10561 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 19.06.2013 року процентна ставка не зазначена. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, статтями\~625,\~1048 ЦК України\~позивач не пред`явив. Тому, суд погоджується з позивачем лише щодо того, що між сторонами укладено договір про отримання лише суми кредиту, адже інші умови договору в двосторонньому порядку не підписані та це заперечується відповідачем. Доказів нарахування процентів на рівні облікової ставки позивач суду не надав. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, у встановленому розмірі, оскільки а ні витяг з Тарифів, а ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг відповідачем не підписано. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати Умови та правила надання банківських послуг частиною укладеного між сторонами кредитного договору, на що вказує Велика палата Верховного суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі 342/180/17. Що стосується позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.06.2013 року, укладеного між Приватбанком та [PERSON] , остання сума погашення за наданим кредитом здійснена відповідачем 19.10.2016 року. АТ КБ «Приватбанк» із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача звернулося 18.06.2019 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, тому твердження представника позивача про порушення зазначеного строку, судом не беруться до уваги. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом у розмірі 6547,79 грн., а в частині стягнення процентів за користування кредитом слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходячи з\~викладеного та\~

Outcome: partial