Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 58 000 грн. боргу, посилаючись на те, що відповідач позичив у нього кошти в розмірі 58 000 грн., які зобов'язався повернути до 31 грудня 2013 року, однак, зобов'язання свого не виконав в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання, уникає зустрічей, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що насправді він позичив у позивача гроші в 2008 році на загальну суму 19 000 грн. і повернув 27 000 грн.. Вказує, що в розписці, яку подав [PERSON] частину тексту виконано ним, але підписи йому не належать. Доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову надати не може. Судом встановлено, що 30 квітня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики на суму 58 000 грн., що підтверджується письмовою розпискою відповідача. Згідно умов договору відповідач зобов'язався повернути гроші до кінця 2013 року. Правовідносини між сторонами регулюються ч.1 ст.1049 ЦК України, яка передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України - одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу; ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою суду від 22 квітня 2014 року за клопотанням відповідача [PERSON] було призначено судову почеркознавчу експертизу для вирішення питань чи виконаний відповідачем [PERSON] рукописний текст у борговій розписці, представленій [PERSON], та чи підпис від імені [PERSON] у борговій розписці виконано [PERSON] чи іншою особою. Оплату за проведення експертизи було покладено на [PERSON]. 04 червня 2014 року відповідач [PERSON] подав письмову заяву про те, що він відмовляється оплачувати вартість експертизи. Оскільки, на підтвердження заперечень проти позову відповідачем [PERSON] не подано жодного доказу, суд вважає, що ним не виконано обов'язку, передбаченого ст..60 ЦПК України про доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що текст в розписці такого змісту: «Я [PERSON] позичаю у [PERSON] гроші в сумі 58 000 грн.. Писав власноручно в чому і підписуюсь № паспорт [NUMBER]» написано ним.. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, оглянувши представлені суду документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] свого зобов'язання за договором позики. Судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 580 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved