Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 87200,00 грн. банківського вкладу та 4386,55 грн. відсотків за користування банківським вкладом, 527,10 грн. за прострочення виконання зобов'язання та 3663,46 грн. інфляції, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що 27 вересня 2013 року він уклав з ПАТ «Міський Комерційний Банк» договір банківського вкладу №2630/68/133485, предметом якого була передача відповідачу грошової суми вкладу в розмірі 87200,00 грн. строком на 273 дні з виплатою відповідачем на користь позивача процентів на суму вкладу із розрахунку 19,95% річних. Позивач виконав свої зобов'язання по договору та вніс грошові кошти на банківський рахунок. 27 червня 2014р., коли закінчився строк розміщення депозиту, позивач звернувся до відділення Хмельницької обласної дирекції ПАТ «Міський Комерційний Банк» з проханням повернути суму вкладу з відсотками за користуванням Вкладом, але працівники банку відмовили, посилаючись на відсутність коштів. 01.07.2014р. його кошти з банківського депозиту банк перевів на поточний рахунок на підставі договору банківського вкладу на вимогу № 2620/68/199959 від 01.07.2014р., згідно п.5.1.3. якого його вклад він може витребувати в будь-який момент. Тому вже 02.07.2014р. він знову звернувся до банку з вимогою повернення його вкладу з відсотками, але йому знову відмовили. 11.07.2014р. він ще раз письмово звернувся до відповідача із проханням повернути вклад, на що знову отримав усну відмову. Дотепер будь-які кошти йому не повернуті. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що 27 вересня 2013 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу №2630/68/133485, предметом якого була передача відповідачу грошової суми вкладу в розмірі 87200,00 грн. строком на 273 дні з виплатою відповідачем на користь позивача процентів на суму вкладу із розрахунку 19,95% річних. Позивач виконав свої зобов'язання по договору та вніс грошові кошти на банківський рахунок. 27 червня 2014р. позивач звернувся до відділення Хмельницької обласної дирекції ПАТ «Міський Комерційний Банк» з проханням повернути суму вкладу з відсотками за користуванням вкладом, після чого 01.07.2014р. його кошти з банківського депозиту банк перевів на поточний рахунок на підставі договору банківського вкладу на вимогу № 2620/68/199959 від 01.07.2014р., укладеного між сторонами, згідно п.5.1.3. якого позивач вправі витребувати вклад в будь-який момент. Загальна сума вкладу по договору № 2620/68/199959 від 01.07.2014р. склала 91586,55 грн. 02.07.2014р. позивач звернувся до банку з вимогою повернення йому коштів за договором вкладу в повному обсязі, але йому було протиправно відмовлено в цьому і станом на дату розгляду справи будь-які кошти йому не повернуті. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Таким чином, 91586,55 грн. банківського вкладу за договором банківського вкладу на вимогу № 2620/68/199959 від 01.07.2014 року слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому з відповідача на користь позивача слід також стягнути 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме: кількість днів прострочення становить 70 днів - з 28 червня 2014р. (закінчення строку депозиту) - по дату подачі позовної заяви - 05 вересня 2014 р., сума боргу 91586,55 грн. х 3% річних прострочення виконання грошового зобов'язання = 2747,60 грн. 2747,60 грн. : 365 днів = 7,53 грн. за 1 день, 7,53 грн. х 70 днів прострочення = 527,1 грн. Крім того, підлягає також стягнення з відповідача і інфляція, а саме: 87 200,00 + 4386,55 х 100,4% (інфляція за липень 2014р.) = 3663,46 грн. Таким чином, загальна сума стягнення з відповідача на користь позивача банківського вкладу, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань становитиме 95777,01 грн. У справі наявні судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 957,77 грн., від їх сплати позивача звільнено, тому їх слід стягнути з відповідача в дохід держави. Інші судові витрати (оплата витрат на правову допомогу) у даній справі належними доказами не підтверджені, тому стягненню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: approved