Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати заочне рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2014 року, яким відмовлено в задоволенні її позовних вимог, посилаючись на його незаконність, неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд вважає скаргу обґрунтованою, заочне рішення незаконним, таким, що повинне бути скасованим з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи із слідуючого. Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» постачає електроенергію за адресою: проспект ім. газети «Правда»[ADDRESS] в м. Дніпропетровську на підставі договору про користування електричною енергією. 18 липня 2011 року за вказаною вище адресою представниками енергопостачальника \~було проведено перевірку, в результаті якої виявлено порушення \~- самовільне підключення до електричної мережі електроустановок споживача, використання недорахованої електричної енергії за допомогою «штучного нуля», складено Акт про порушення правил користування електричною енергією для населення . Пунктом 4 Порядку визначення і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, встановлено, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. \~На підставі зазначеного акту та Методики було здійснено нарахування позивачці вартості необлікованої електроенергії у розмірі 9\~ 859, 37 грн.. 25 листопада 2011 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та [PERSON] було укладено Договір про реструктуризацію зазначеної суми заборгованості, згідно з умовами якого позивачка зобовязалася сплачувати цю суму з розстрочкою рівними частинами щомісяця до 05 листопада 2014 року. Суд першої інстанції, відмовляючи у вимогах про визнання \~Договору про реструктуризацію недійсним, \~прийшов до висновку, що [PERSON] не надала належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог. З такими висновками погодитись не можна. Згідно \~ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 -6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правилами ст.203 ч.1 ЦКУ встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За результатами розгляду Звернення [PERSON] до \~НКРЕ останньою було повідомлено, що розрахунок суми нарахованої заборгованості \~не відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, Тобто, орган, який розробив вказану Методику, встановив порушення у застосуванні її положень з боку відповідача та змістовно виклав та розяснив їх суть у своєму окремому документі. Висновок суду, що лист НКРЕ \~це думка лише одного члена НКРЕ, який займався розглядом звернення позивачки суперечить змісту цього документу, в якому чітко зазначається, що, Комісія в межах своєї компетенції розглядала звернення [PERSON] Лист оформлено на номерному бланку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ) та має всі необхідні реквізити відповідно до правил діловодства, підписаний посадовою особою. НКРЕ в даному випадку здійснювала свою функцію передбачену п. 3 Положення про НКРЕ від 23 листопада 2011 року № 1059/2011, \~\~тобто \~захист прав споживачів товарів (послуг) у сфері електроенергетики. Проте, суд на дані обставини, які доводять невідповідність вимогам Методики розміру нарахованих збитків, не звернув уваги. Виходячи з того, що змістом Договору № 7035002 від 25.11.2011 року про реструктуризацію суми, нарахованої за актом про порушення правил користування електричною енергією для населення, є зобовязання, \~розмір якого був визначений \~\~\~\~\~\~\~\~\~(як встановлено НКРЕ) з порушенням вимог Методики, - є підстави визнати цей правочин недійсним через суперечність його змісту вимогам відповідних норм законодавства України. Суд першої інстанції, мотивуючи свою відмову у позовних вимогах, зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам та вимогам ст.203ч.1 ЦК. Також, наведений в рішенні ЗУ «Про основні засади Державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не має відношення до ситуації, що розглядається, тобто судом застосовано норму, яка не підлягає застосуванню. За наведених підстав апеляційний суд вважає скаргу обґрунтованою, а заочне рішення незаконним, таким, що повинне бути скасованим з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог . \~

Outcome: approved