Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання консультаційно-методичних послуг щодо оформлення документів для отримання імміграційної візи. В позовній заяві позивач зазначив, що 13 грудня 2011 року між ним та [PERSON] укладено договір №2012-0017 про надання консультаційно-методичного супроводу та необхідних послуг з питань оформлення документів для отримання імміграційної візи. Згідно договору відповідач зобов'язувався на підставі акта виконаних робіт виплатити 23940 грн. в якості оплати за надані послуги. Згідно з положенням п.4.4 договору за несвоєчасну оплату послуг Виконавця Замовник сплачує пеню в розмірі 0,01 % від суми боргу за кожен прострочений день. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе вищевказаним договором зобов'язання, в результаті чого станом на 01 грудня 2012 року виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 25395,51 гривень, а саме: несплачений борг 23940 гривень; пеня 1455,51 гривень, позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму боргу та судовий збір 253,96 грн. [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, а також просить стягнути сплачений судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (в порядку п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України), а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 13 грудня 2011 року сторони уклали договір № 2012-0017 про надання консультаційно-методичного супроводу та необхідних послуг з питань оформлення документів для отримання імміграційної візи. [PERSON] отримав від позивача всі необхідні послуги по оформленню документів для отримання імміграційної візи та взяв на себе зобов'язання сплатити на підставі акту виконаних робіт вартість зазначених послуг в розмірі 23940 грн. Згідно вказаного договору замовник зобов'язується сплатити зазначені послуги до 01 грудня 2012 року. За несвоєчасну сплату послуг Виконавцю, замовник сплачує пеню у розмірі 0,01 % від суми боргу за кожен прострочений день. З акту виконаних робіт від 19.04.2012 вбачається, що позивачем виконано договір в повному обсязі, а відповідач не має жодних претензій до виконаних робіт. [PERSON] порушив взяте на себе зобов'язання зі сплати боргу, жодним чином не реагуючи на усні та письмові претензії. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини тощо. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Отже, з урахуванням наведеного, оскільки відповідачем [PERSON] було порушено взяте на себе зобов'язання за договором про надання послуг, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 23940 грн. доведений наявними у справі доказами, суд визнає, що з боржника підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості та відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір.

Outcome: approved