Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON], звернулась до суду з позовом, до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 7300 грн., відсотків у звязку з простроченням боргу 1460 грн. та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2014 року відповідачем [PERSON], було отримано в борг товари з розстроченням платежу від [PERSON] в сумі 7300 грн. Про отримання товарів та визначення строку повернення боргу було складено письмову розписку відповідно до умов якої строк повернення позики встановлено на протязі шести місяців. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, борг у визначені розпискою строки не повертає і станом на 31 березня 2017 року має заборгованість за позикою в розмірі 7300 грн. та відсотки у звязку з простроченням платежу в розмірі 1460 грн. Від позивача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що 19 вересня 2014 року відповідач [PERSON], отримав в борг товари з розстроченням платежу від позивача [PERSON] на сумі 7300 грн., що підтверджується відповідною розпискою(а.с. 7) від 19.09.2014, згідно якої відповідач отримавши вказані товари зобовязався повернути позивачу кошти на протязі шести місяців. Своє зобовязання щодо своєчасного повернення боргу [PERSON] не виконує, на час розгляду справи його борг становить 7300 грн. та 1460 грн. відсотків у звязку з простроченням платежу (7300х3х910:365:100=1460). Дані правовідносини регулюються цивільним кодексом України. - ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; - ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін); - ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. - ч. 2 ст. 1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. - ч. 1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України; - ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню, щодо стягнення суми неповернутого тіла заборгованості та відсотків за прострочення боргу. Тому з відповідача необхідно стягнути 8760 грн. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved