Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 29 893,67 американських доларів, що за курсом 26,75 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.05.2020 складає 799 655,67 грн., посилаючись на те, що 26.12.2006 між ним та відповідачем укладено кредитний договір № HEI0AK19030002, на підставі якого, банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 11 623,12 американських доларів на строк до 26.12.2011, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Для погашення заборгованості, відповідач повинен був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж), що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, інших витрат, передбачених кредитним договором. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач повинен сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав тим, що не надав банку грошові кошти на погашення кредиту, внаслідок чого заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 25.05.2020 становить 117 317,32 американських доларів, яка складається із заборгованості за: кредитом (тілом кредиту) у розмірі 7 406,33 американських доларів;\~ відсотками за користування кредитом у розмірі 22 487,34 американських доларів; комісією у розмірі 252,84 американських доларів; пенею за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 86 897,81 американських доларів. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то банк визначив відповідачу заборгованість у сумі 29 893,67 американських доларів, яка складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 7 406,33 американських доларів та відсотками за користування кредитом у розмірі 22 487,34 американських доларів. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 29 893,67 американських доларів, що за курсом 26,75 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.05.2020 складає 799 655,67 грн. Представник позивача Пхіденко А.А. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.59). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову, посилаючись на відсутність заборгованості перед банком, просив суд в задоволенні позову відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності (а.с.61). 29.09.2020 копія заяви відповідача про застосування строку позовної давності направлена на адресу банку (а.с.65,68), який заперечення на заяву не надав. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, закінчення строку договору, зобов`язання за яким виконано однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених договором лише під час дії договору. Із матеріалів справи видно, що позивач зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач - не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, нарахованими в період дії договору та після спливу передбаченого договором строку кредитування. Згідно\~ зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Отже, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання зобов`язання. У кредитному договорі сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором, зокрема у п.1.1.: зобов`язання банку надати відповідачу кредит на строк з 26.12.2006 до 26.12.2011 у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 8 941,00 американських доларів, розмір щомісячної процентної ставки за користування кредитом, що становить 1,00 % від суми залишку заборгованості, строк погашення заборгованості за кредитом у виді щомісячних платежів у розмірі 12,15 американських доларів в період з 26 по 2 число впродовж строку кредитування (а.с.7-8); у п.5.1.: термін дії договору - в обсязі виданих позичальнику коштів до повного виконання сторонами зобов`язань. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із матеріалів справи видно, що банк зобов`язався за кредитним договором надати відповідачу кредитні кошти. Відповідач зобов`язався повернути кредит з процентами щомісячно шляхом надання банку платежів у визначеному розмірі впродовж п`яти років (в період з 26.12.2006 до 26.12.2011). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися, визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати кредиту та процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання боржника за договором не припиняється та може бути належно виконане боржником в межах строку позовної давності. Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати банку\~ проценти, визначені періодичними (щомісячними) платежами у розмірі 1,00 % на суму залишку заборгованості впродовж п`ятирічного строку кредитування (з 26.12.2006 до 26.12.2011) з 26 по 2 число кожного місяця. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що банк нараховував відповідачу проценти впродовж строку кредитування та після його закінчення, а саме з 27.12.2011 (а.с.3-5). У постанові Великої Палата Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 сформульовано правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дотримуючись зазначеної правової позиції, суд вважає безпідставним нарахування відповідачу процентів після спливу строку кредитування, а саме з 27.12.2011 до 25.05.2020. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 216 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У постановах Верховним Судом України від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13, від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14, від 12.11.2014 у справі № 6-167цс14, від 03.06.2015 у справі № 6-31цс15, від 30.09.2015 у справі № 6-154цс15, від 29.06.2016 у справі № 6-272цс16, від 23.11.2016 у справі № 6-2104цс16, від 14.12.2016 у справі № 6-2462цс16 сформульована правова позиція, згідно якої, у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та сплати процентів в період з 26 по 2 число кожного місяця впродовж п`ятирічного строку кредитування, то перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Тому встановлення строку кредитування у договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. За таких обставин початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що останній платіж на погашення заборгованості відповідачем внесено 26.06.2008, зокрема сплачені проценти у сумі 71,66 американських доларів та комісія у сумі 12,52 американських доларів (а.с.4 на звороті), наступний черговий платіж відповідачу необхідно було сплатити до 02.07.2008 включно. Позивач звернувся до суду з позовом 25.06.2020, тобто після спливу позовної давності як щодо чергового платежу, так і щодо останнього щомісячного платежу, який мав бути внесений відповідачем в межах строку кредитування. Щодо вимог про стягнення процентів за кредитом, нарахованих після закінчення строку кредитування. Строк кредитування, визначений сторонами в договорі, закінчився 26.12.2011. Строк позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту (тіла кредиту) закінчився 26.12.2014, позивач звернувся з позовом до суду 25.06.2020. Оскільки зі спливом строку кредитування право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося, то позивачем безпідставно відповідачу нараховані проценти за користування кредитом за період з 27.12.2011 (закінченння строку кредитування) до 25.05.2020 (звернення до суду з позовом) у розмірі 17 072,68 американських доларів (22 487,34 (проценти, нараховані станом на 25.05.2020) 5 414,66 (проценти, нараховані станом на 26.12.2011) = 17 072,68). Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд вважає, що позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 7 406,33 американських доларів та процентів, нарахованих і не сплачених відповідачем в межах строку кредитування в розмірі 5 414,60 американських доларів за період з 26.12.2006 до 26.12.2011. Що стосується вимог про стягнення процентів у розмірі 17 072,68 американських доларів, нарахованих за період з 27.12.2011 (закінченння строку кредитування) до 25.05.2020 (звернення до суду з позовом), то до них позовна давність не підлягає застосуванню, у зв`язку з тим, що після закінчення строку кредитування, у позивача було відсутнє право нараховувати відповідачу проценти за кредитом. В цій частині позов не підлягає задоволенню у зв`язку з необгрунтованістю заявлених вимог.

Outcome: dismissed