Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 09.06.2017 року в розмірі 38 758 грн 73 коп. та судовій збір за подання позовної заяви в розмірі 2102 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н від 9.06.2017 року, згідно якої отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 27 жовтня 2020 року відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 38 758 грн 73 коп., з яких 26\~048,17 грн заборгованість за тілом кредиту (в тому числі 26\~048,17 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту), 12\~710,56 грн заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді від 15 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 4 січня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу. Зазначає, що відсутні правові підстави для стягнення відсотків, а сума грошових коштів, які одержані позивачем від відповідача перевищує суму за тілом кредиту. 21 січня 2021 року від представника позивача Меркулової В.В. надійшла відповідь на відзив, якій зазначено, що заперечення відповідача зазначені у відзиві нічим не обґрунтовані, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 9 червня 2017 року на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку позивач надав відповідачеві в користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Посилаючись на\~те,\~що Заява\~в сукупності\~з тарифами,\~а також\~умовами та\~правилами надання\~банківських послуг\~складають умови\~кредитного договору,\~який відповідач\~не виконує,позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 38 758 грн 73 коп., з яких 26\~048,17 грн заборгованість за тілом кредиту (в тому числі 26\~048,17 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту), 12\~710,56 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті\~1056-1\~ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~\~ Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні. У Заяві відповідача від 09.06.2017 року процентна ставка не зазначена. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, позивач посилається на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов було ознайомлено відповідача, який при цьому погодився з ними, підписуючи Заяву. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, в силу положень частини шостої\~статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем суми відсотків. Щодо заявленої суми до стягнення 26 048 грн 17 коп. заборгованості за тілом кредиту, суд вважає наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.06.2017 року, відповідачем в період часу з 03.07.2017 року по 27.10.2020 року знято з картки 36 730 грн 66 коп. Враховуючи наведене, фактично отримані та використані надані банком грошові кошти відповідачем складають загальну суму 36 730 грн 66 коп., то ці кошти і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 09.06.2017 року, остання поповнювала рахунок в період з 03.07.2017 року по 27.10.2020 року на загальну суму 17 746 грн. Таким чином, борг відповідача перед банком становить 18 984 грн 66 коп. (36\~730,66 грн 17\~746 грн), котрі підлягають стягненню з [PERSON] на користь\~АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У відзиві відповідач [PERSON] зазначає, що позивачем в розрахунку заборгованості відображені не всі суми, які вносились позивачем, при цьому відповідач не надає жодних підтверджуючих доказів таких платежів. Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення від 3 листопада 2020 року позивачем було сплачено 2 102 грн судового збору. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 38 758 грн 73 коп., що становить 100%, з яких було задоволено вимог на суму 18 984 грн 66 коп., що становить 48,98 %. А, тому у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1029 грн 56 коп. (2102 х 48,98/100) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial