Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В березні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вказана квартира належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності. У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], яка є дружиною [PERSON], проте останні разом не проживають з 2009 року. Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі, створює для співвласників майна перешкоди, на підставі викладеного позивач звернувся із відповідним позовом до суду. Позивач 1, 2 ,3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позовну заяву задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 29 січня 2001 року, що видане Шевченківської районної державної адміністрацією, згідно з розпорядженням № 29130. Згідно довідки форми № 3 від 18 лютого 2015 року у вказаній квартирі прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як пояснили позивачі у судовому засіданні, [PERSON] є дружиною [PERSON], проте останні разом не проживають з 2009 року, тобто відповідач не проживає у квартирі, у тому числі і останні шість місяців, будь-яких приватних речей відповідача у квартирі немає, за комунальні послуги останній також не сплачує. На підтвердження зазначеного позивачі надали до суду акти ТОВ «Київжитлосвіт» від 24 липня 2013 року, 20 серпня 2014 року та акти КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» від 17 жовтня 2014 року та 31 січня 2015 року. Таким чином, відповідач добровільно залишив квартиру, тривалий час в ній не мешкає, своєю реєстрацією в квартирі створює для позивача, як для власника житла, перешкоди. Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК України, співвласник повинен приймати участь у витратах по утриманню будинку, прилеглої території, сплачувати за інші комунальні послуги. За ч. 1 ст. 316 правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місце проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участі у витратах по утриманню квартири не приймає, за комунальні послуги не сплачує та не проживає у ній тривалий час. На підставі викладеного,

Outcome: approved