Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

В березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] міста Біла Церква, яке оформлено протоколом № 156 від 30 червня 2020 року про зняття [PERSON] з квартирного обліку та черги для поліпшення житлових умов та зобов`язати військову частину [NUMBER] поновити його на квартирному обліку до списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку та в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень з 27.04.2018 у військовій частині [NUMBER] м. Біла Церква. В обґрунтування позову вказував, що 13 листопада 2018 року його звільнено з військової служби, відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 243 на підставі п.2, ч.5, ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу частини на направлено для постановки на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області.\~ З 27 квітня 2018 року позивач перебуває в черзі на поліпшення житлових умов при військовій частині [NUMBER] Білоцерківського гарнізону та внесений до першочергової черги зі складом сім`ї 1 особа. В липні 2020 року позивача листом повідомлено про те, що згідно витягу з протоколу № 156 від 30.06.2020 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] його знято з квартирної черги військової частини [NUMBER] у зв`язку зі звільненням з військової служби не з підстав, передбачених ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказаний протокол затверджено наказом командира військової частини [NUMBER] 30 червня 2020 року.\~ Позивач за весь період служби житлом не забезпечувався, проживає в найманій квартирі та вважає, що його безпідставно виключили з квартирної черги для поліпшення житлових умов військової частини, у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом порушених прав до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2021 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 30 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 28 квітня 2021 року на 09.00 год. 28 квітня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій остання просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. 28 квітня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання до суду, в якому останній просить відкласти розгляд справи для підготовки відзиву, та наступне судове засідання призначити на 31 травня 2021 року у зв`язку з перебуванням його у відпустці з 05 травня 2021 року до 31 травня 2021 року. У зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача, розгляд справи, призначений на 28 квітня 2021 року відкладено на 31 травня 2021 року на 09.00 год. 29 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, в якому представник військової частини [NUMBER] просив відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що рішення про зняття з квартирного обліку [PERSON] прийняте на підставі норм чинного законодавства, зокрема ст. ст. 38, 40 ЖК Української РСР, п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист\~ військовослужбовців і членів їх сімей» та п. 29 та п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 № 1081. Так як [PERSON] звільнився зі Збройних Сил України через припинення контракту на проходження військової служби, останній не може бути залишений на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов. 05 травня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій остання зазначає, що у позивача на день звільнення з військової служби вислуга років складає більше 20 років, він відповідно до вимог п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на забезпечення житлом для постійного проживання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог позивача та просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно. Право на подачу пояснень щодо позову або відзиву, передбачених статтею 181 Цивільного процесуального кодексу України не скористався. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , згідно копії трудової книжки [NUMBER] з 01.08.1991 по 13.11.2018 служив в Збройних Силах, зокрема у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до витягу з протоколу № 133 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27.04.2018, [PERSON] , 1973 року народження, зараховано на квартирний облік при військовій частині [NUMBER] до списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку та в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень складом сім`ї одна особа з 27.04.2018 на підставі ст. 44 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 11.12.1984 № 470. Довідкою квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква Міністерства оборони України № 77 від 04.06.2018, копія якої надана позивачем, зазначено, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку у Білоцерківському гарнізоні та військовій частині [NUMBER] з 27.04.2018, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 27.04.2018, як учасник бойових дій. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої станом на 20.03.2018 та наданої позивачем, [PERSON] , не є власником нерухомого майна. Відповідно до наказу начальника Головного управління персоналу заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) № 324 від 01 листопада 2018 року, [PERSON] звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до дня оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду). На підставі даного наказу, 13.11.20218 командиром військової частини [NUMBER] відносно [PERSON] видано наказ № 243 (по стройовій частині), аналогічного змісту. Витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] № 156 від 30.06.2020, майора запасу [PERSON] \~ знято з квартирної черги осіб, звільнених з військової служби\~ не з підстав, передбачених частиною 9 статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Підставою для прийняття вказаного рішення, згідно Протоколу № 156, став лист начальника Білоцерківського КЕВ від 31.07.2019 № 866/2 з питання щодо інвентаризації облікових справ військовослужбовців звільнених у запас з метою прийняття рішення щодо подальшого перебування на квартирній черзі осіб, звільнених з військової служби не з підстав, передбачених ч.9 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». [PERSON] , відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Відповідно до договору від 13.11.2018, [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями сторін, наданими в судовому засіданні. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 37 Житлового кодексу Української РСР - облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. Стататею 40 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, відповідно до частини другою цієї статті у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Згідно з вимогами абзацу четвертого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ - військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Відповідно до абзацу першого пункту 9 статі 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно- експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року - військовослужбовцям,\~ які\~ мають\~ вислугу\~ на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Згідно з п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі\~\~ розформування військової частини у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Пунктом 30 вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових\~ умов,\~ внаслідок\~ чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службової невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно з вимогами пункту 20 Розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32474 - зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. За таких обставин, враховуючи те, що [PERSON] перебував в лавах Збройних сил України, має вислугу понад 20 років та звільнений у запас 13 листопада 2018 року у зв`язку з закінченням строку контракту, суд приходить до висновку про те, що останній не втратив права на перебування на квартирному обліку у діючій військовій частині. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 10 вересня 2020 року у справі № 359/5527/19 (провадження № 61-9539 св 20); від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17 (провадження № 61-10403св18); від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 (провадження № 61-14634св19). Вказане узгоджується також із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18), де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правомірність зняття позивача як колишнього військовослужбовця та членів його сім`ї з квартирного обліку після звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, оскільки він мав вислугу на військовій службі менше 20 років. Таким чином, висновки суду мають узгоджуватися з правовою позицією щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), і підстав для відступлення від яких суд не вбачає. За таких обставин суд вважає, що рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] міста Біла Церква, яке оформлене протоколом № 156 від 30 червня 2020 року про зняття [PERSON] з квартирної черги, прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а порушені права [PERSON] підлягають поновленню в судовому порядку.\~ На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 908,00 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved