Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в розмірі 11569,39 грн. за кредитним договором №б/н від 23.05.2012 року. Позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.05.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2017 року. На виконання вимог норм Цк України позивачем 20.02.2018 року була направлена претнзія кредитора до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, на що 08.05.2018 року отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] . Відтак, позивачем 03.06.2018 року до спадкоємця було направлено лист-претнзію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій виконано не було. Враховуючи вищевикладене, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 23.05.2012 року становить 11569,39 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1431,68 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 7419,84 грн.; заборгованості з комісії та пені в розмірі 2717,87 грн. Враховуючи вищевикладене, просять позов задовольнити, стягнувши вищевказану суму з відповідача та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце такогох. Разом із тим, при подачі позовної заяви зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце проведення такого, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» з ціллю отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної цілі боржник підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23.05.2012 року. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 23.05.2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 30.11.2017 року стверджується, що у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 11569,39 грн. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2017 року, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №742. Як вбачається з відповіді П`ятої Львівської державної нотаріальної контори №533/01-16 від 23.02.2018 року спадкоємцем [PERSON] є її чоловік [PERSON] . 03.06.2018 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претнзію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій виконано не було. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 21.01.2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в сумі 6035 (шість тисяч тридцять пять) грн. 00 коп., яка складається з заборгованості по кредиту 1431,68 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2269 грн., заборгованість за пенею та комісією 1570 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 263,57 грн. штрафу (процентна складова), а також стягнуто судовий збір. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.03.2016 року вищевказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 17.11.2016 року в задоволенні позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено, рішення Франківського районного суду м.Львова від 17 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 травня 2012 року в розмірі 6 035 (шість тисяч тридцять п`ять) грн., яка складається з: 1 431,68 грн. - заборгованість за кредитом, 2 269,75 грн. - заборгованість по процентах, 1 570 грн. - заборгованість за комісією та штрафів: 500 грн. ( фіксована частина), 263,57 грн. (процентна складова). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, які вже були стягнуті рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року. Крім того, суд зазначає, що у постанові від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Таким чином, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних). Враховуючи викладене, суд доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому не вбачає підстав для їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем, відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed