Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.09.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.12.2019 року у розмірі 339584,65 грн., з яких заборгованість за тілом кредита 1647,12 грн., відсотками 330557,53 грн., пеня 7380,00 грн., проте позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 139925,04 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредита 1647,12 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 17.09.2010 року по 29.07.2018 року у розмірі 138277,92 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст. 274-279 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.09.2010 р. [PERSON] заповнив та підписав заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.9). Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір. При укладанні договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг для ПАТ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частини договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг, у позичальника отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Як вбачається з наданого банком розрахунку, наявна заборгованість за договором б/н від 17.09.2010 року станом на 31.12.2019 року у розмірі 339584,65 грн., з яких заборгованість за тілом кредита 1647,12 грн., відсотками 330557,53 грн., пеня 7380,00 грн., проте позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 139925,04 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредита 1647,12 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 17.09.2010 року по 29.07.2018 року у розмірі 138277,92 грн. (а.с. 5-8). Отже, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сума у розмірі 139925,04 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредита 1647,12 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 17.09.2010 року по 29.07.2018 року у розмірі 138277,92 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору - 2102,00 грн.

Outcome: approved