overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказував, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2003 р., подружжя має дитину - [PERSON], 2010 р.н. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя спільного господарства не веде. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2003 р. Від спільного проживання мають доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2015 р. Від спільного проживання подружжя дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу відповідачка просила змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2015 р. Від спільного проживання дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 08.12.1995 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя, актовий запис № 825. Від шлюбу подружжя мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені в травні 2012 року, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 29.12.1995 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Запоріжжя, актовий запис № 492. Від шлюбу подружжя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, 12.02.2016 року відповідачка пішла проживати за іншою адресою, і з цього часу сторони припинили вести спільне господарство, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до заяви, позивач просила розглянути справу у її відсутність та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1200 грн. на місяць, оскільки відповідач не має стабільного заробітку. Відповідач, згідно заяви, не заперечував проти розгляду справи без його участі та стягненню 1200 грн. на місяць аліментів на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження\~ [PERSON] та [PERSON]\~ є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки, виданої ЖКП Південь за вих. № 155 від 10.03.2016 р., вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO] разом з матір'ю [PERSON] Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р.н., в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до заяви, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про розгляд справи без неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] р.н. Згідно Довідки КП «СКП «Гуртожиток» за вих. № 801 від 15.03.2016 р., вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю - [PERSON] Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] р.н., в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітків (доходів) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.03.2016 р. та до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2013 р. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буле проживати разом з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з 16.11.2015 р., спільне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У порядку ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2013 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з лютого 2016 р., сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - «[PERSON]». Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010 р. Мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач про розгляд даної справи був повідомлений в порядку, передбаченому ч.6 ст.76 ЦПК України. Надавати пояснення з приводу заявленого позову відмовився. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У порядку ст..88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 28.03.1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 419. Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2012 року, сторони з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, через канцелярію подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, через канцелярію подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В березні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 30.08.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 301. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені у 2015 році, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved