Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулась до суду з заявою про збільшення позовних вимог, а саме: просила визнати [PERSON] , [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.10.2019 прийнято до розгляду заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в розгляд справи в порядку загального провадження. Призначено підготовче судове засідання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . При цьому, на даний час у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . При цьому, з лютого 2018 вказані особи не проживають у квартирі [ADDRESS] , не сплачують комунальні послуги. Перешкод у користуванні відповідачам вищезазначеною квартирою позивач не чинить. [PERSON] добровільно визначила собі інше місце проживання та з січня 2018 проживає разом із сім`єю в с. Фрузинівка, Іванківського району Київської області. [PERSON] проживає разом із батьками у с. Помийне, Маньківського району Черкаської області, а [PERSON] проживає із батьками за адресою: [ADDRESS] . Проте відповідачі добровільно не бажають знятись за місцем реєстрації. Оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, позивач несе додаткові матеріальні витрати. Окрім того, позивач не може повною мірою розпоряджатися майном, укладати будь-які угоди стосовно спірної квартири. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.04.2019 року, відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року, заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог залишено без руху та надано [PERSON] строк для усунення недоліків. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2019 прийнято до розгляду заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог. Постановлено здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в розгляд справи в порядку загального провадження. Призначити підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, свого представника не направила. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, свого представника до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку (також оголошення публікувалось на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет, відповідно до ч.ч. 11-12 ст. 128 ЦПК України), причин неявки не повідомили та відзиву не подали. Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надала клопотання про розгляд справи без участі представника, а також надали висновок Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-62 від 03.01.2020. Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на житло від 11.04.2000, видане Державною адміністрацією Московського району. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , зазначена квартира являється спільного заселення, розташована на 1 поверсі 16 поверхового будинку та складається з 3 кімнат жилою площею 44,1 кв.м., у тому числі 1-а кімната 14,0 кв.м., 2-а кімната 14,2 кв.м., 3-я кімната 15,9 кв.м., кухні площею 8,1 кв.м., кімнати 2,1 кв.м., вбиральні 0.8 кв.м., коридору 9,8 кв.м., вбудованої шафи 2,0 кв.м., балкону 1,5 кв.м., загальна площа квартири 68,4 кв.м. Як вбачається з довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної державної адміністрації № 100/39-657 від 19.11.2019 [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 04.12.2012 по теперішній час. Як вбачається з довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної державної адміністрації № 100/39-656 від 19.11.2019 [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 19.04.2011 по теперішній час. Згідно довідки, виданої Пісківською сільською радою Іванківського району Київської області № 481 від 03.09.19 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані та постійно проживають в [ADDRESS] . Як вбачається з Акту про не проживання від 20.01.2018 [PERSON] з січня 2018 не проживає за адресою: [ADDRESS] та її особисті речі відсутні в квартирі. Відповідно Акту про не проживання від 16.08.2018 [PERSON] з січня 2018 не проживає за адресою: [ADDRESS] та її особисті речі відсутні в квартирі. Згідно Акту про не проживання від 17.04.2019 [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно Акту про не проживання від 17.04.2019, [PERSON] , [INFO] з 02.02.2018 по 01.04.2019 не проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. У справі наявний висновок Служби у справах ді та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100/09-142 від 13.01.2020, в якому зазначено, що Голосіївська державна адміністрація заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає позов [PERSON] таким, що суперечить правам та інтересам неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і просить прийняти рішення з якнайкращим забезпеченням прав та охоронюваних законом інтересів дітей. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 150 ЖК Української РСР зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 47 Конституції України, встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 року. Виходячи з встановлених обставин та враховуючи висновок Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-62 від 03.01.2020, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягають частковому задоволенню. Позивач являється інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою серії [NUMBER] . Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial