Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09.12.2016, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8667,24 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % на рік (1,083 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 31.12.2017. За умовами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов Генеральної угоди відповідачем, станом на 01.07.2019 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12504,85 грн, з яких: 5560,85 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1383,25 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5560,75 грн - нарахована пеня та комісія, а також 15116,82 грн - штраф (п.2.2 Генеральної угоди), всього 27621,67 грн, Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09.12.2016 та судові витрати. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2019 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 09.12.2016 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода № б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та Правилами, Тарифами складають кредитний договір. Зі змісту Генеральної угоди від 09.12.2016 слідує, що Позичальник [PERSON] ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Відповідно до умов Генеральної угоди (п. 2.1.) банк надав позичальнику строковий кредит в розмірі 8667,24 грн строком на 12 місяців, а саме з 09.12.2016 року по 31.12.2017 року, шляхом встановлення кредитного лінії на платіжну карту на споживчі цілі в розмірі 8667,24 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,083 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 774,13 грн. Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, проценти, винагороду згідно умов Генеральної угоди та Умов і Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення, і з 32 дня заборгованість вважається простроченою та клієнт сплачує штраф у розмірі 15116,82 грн. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні зобов`язань по сплаті кредиту клієнт сплачує банку пеню, згідно Умов та Правил за кожен день прострочення. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил надання банківських послуг, у разі виникнення заборгованості на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, згідно п.п. 2.1.12.6.2 та п.2.1.12.8.1, позичальник сплачує пеню, яка розраховується як: пеня - базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. одноразово. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Як слідує з матеріалів справи відповідач коштами користувався. Однак, свої зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим, за розрахунками позивача, станом на 01.07.2019 виникла заборгованість за кредитом в розмірі 12504,85 грн, з яких: 5560,85 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1383,25 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5560,75 грн - нарахована пеня та комісія, а також 15116,82 грн - штраф (п.2.2 Генеральної угоди), всього 27621,67 грн. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача АТ КБ «Приватбанк», а тому порушене право підлягає поновленню. Разом з тим, визначаючись з сумою, яка підлягає стягненню на користь позивача, зокрема щодо стягнення штрафних санкцій, то суд звертає увагу на наступне. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення, і з 32 дня заборгованість вважається простроченою та клієнт сплачує штраф у розмірі 15116,82 грн. Крім того, у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн сплачується пеня, відповідно до встановлених тарифів (п.2.1.1.12.6.1). Позивач просить стягнути з відповідача 5560,75 грн нарахованої пені та 15116,82 грн штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, підстави для одночасного стягнення пені в розмірі 5560,75 грн. та 15116,82 грн. штрафу відсутні, а тому, враховуючи порушення відповідачем своїх зобов`язань, суд приходить до висновку про стягнення з останнього неустойки у виді пені. Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно умов п.п 2.2 Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 09.12.2016 цивільно-правова відповідальність у виді штрафу визначена сторонами в твердій грошовій сумі, що не відповідає положенню ч. 2 ст. 549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання. Так, за змістом ст. 549 ЦК України поняття пені та штрафу визначені у цій статті та порядок їх обрахунку, є обов`язковими для всіх учасників цивільних правовідносин і не можуть бути змінені та викладені на власний розсуд, оскільки в такому разі втрачається їх суть, тобто вони перестають бути видом забезпечення виконання зобов`язання неустойкою в розумінні закону. Зважаючи на наведене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 09.12.2016 в розмірі 12504,85 грн, з яких: 5560,85 грн - заборгованість за кредитом, 1383,25 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5560,75 грн. - пеня. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 869,67 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог На підставі викладеного,

Outcome: partial