Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду позов, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 14 січня 2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього\~сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, через відсутність взаєморозуміння часто виникали сварки. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Примирення між ними неможливе. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Оскільки він не працює то і регулярного доходу не має, а тому вона просить стягувати аліменти на дитину у розмірі по 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не зявилась. В наданій суду заяві просить розглянути справу в її відсутності. Позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, в наданій заяві позов про розірвання шлюбу визнав, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Судом встановлено, що 14 січня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони як сім'я не проживають протягом року, не бажають примиритися, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити їх інтересам. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 9). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Судом встановлено, що син [PERSON] проживає з позивачкою, і між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дітей. А тому, суд вважає, аліменти слід стягувати з відповідача за рішенням суду. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Діючи в інтересах дитини, зважаючи, що відповідач позов визнав частково, він не має регулярного доходу, - суд стягує аліменти у розмірі по 700 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відомості на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати позивачки за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп., та 500 гривень витрат на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду за вимогу про стягнення аліментів, у розмірі 640 грн. 00 коп., слід стягнути з відповідача в дохід держави. Слід допустити до негайного виконання рішення суду, в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: approved