Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 03.06.2014 року [PERSON] уклав з позивачем договір № б/н та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. Договору. У зв`язку з неналежним виконання кредитного зобов`язання [PERSON] утворилася заборгованість, яка станом на 15.09.2020 року становить 26515,57 грн та складається з: 18984,84 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1263,53 грн - заборгованість відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України; 6267,20 грн - нарахована пеня. Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Згідно п. 3 прохальної частини заяви представник заявника не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 27.07.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 03.06.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, шляхом підписання останнім Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім цього, в матеріалах справи міститься інформація про кредитний продукт, в тому числі щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а також щодо пені та штрафів, яка була власноруч підписана [PERSON] 10.01.2018 року. Згідно з зазначеною інформацією до наслідків прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит пеня не застосовується. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил, відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту у строки та розмірах, визначених договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та належним чином. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15.09.2020 року становить 26515,57 грн та складається з: 18984,84 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1263,53 грн - заборгованість відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України; 6267,20 грн - нарахована пеня. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З наведених підстав суд дійшов висновку про те, що банк не довів підстави нарахування пені споживачу за даним кредитним договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Виходячи з вищевикладеного, невиконання відповідачем умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів є порушенням відповідачем взятого на себе зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неподання відповідачем жодних належних та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вбачає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладено, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.06.2014 року в розмірі 20248,37 грн та складається з: 18984,84 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1263,53 грн - заборгованість відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в розмірі 2000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial