Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. На підтвердження своїх вимог зазначала, що рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2010 року з [PERSON] на її користь було присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Станом на день повноліття дитини 23 серпня 2016 року, заборгованість по сплаті аліментів склала 25 040,00 грн. Враховуючи факт утворення заборгованості, просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 жовтня 2012 року по 23 серпня 2016 року в розмірі 7 463,86 грн. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто із [PERSON], [INFO], останнє відоме зареєстроване місце проживання: [INFO], на користь [PERSON], [INFO], останнє відоме зареєстроване місце проживання: [INFO] (колишня Леніна)[ADDRESS], неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 жовтня 2012 року по 23 серпня 2016 року в сумі 7 463 (сім тисяч чотириста шістдесят три) грн. 86 коп., та судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. З рішенням суду не згоден. Вважає, що судом не зясовано всіх обставин справи, неправильно досліджено і застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права. Суд безпідставно відхилив надані відповідачем докази - оригінали документів, стосовно стягнутих з нього аліментів і їх сплати позивачу на виконання рішення суду, а саме шість довідок з місця роботи відповідача з 2012 по 2016 роки, з яких видно, що позивачу було перераховано 21 445 грн. 54 коп. Позивачем було надано хибну довідку № 2859 з відділу ДВС Словянського МУЮ в якій не вказано жодної сплати аліментів, і зазначено борг по сплаті аліментів, що складає 25 040 грн., який був покладений в основу рішення, в той час як фактично його борг, згідно із довідкою-розрахунком ВДВС за № АСВП 2397374 від 16 травня 2107 року складає 4 004 грн. 26 коп., який він готовий виплатити добровільно в повному обсязі. В засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином телефонограмами. В своїх письмових клопотаннях просили розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до статті 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність сторін. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 235608 від спільного шлюбу сторін 23 серпня 1998 року народилась донька [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] було присуджено до стягнення аліменти на утримання цієї дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 07 вересня 2010 року (а.с. 9). Звертаючись в суд з позовом про стягнення пені, [PERSON] посилалась на те, що у відповідача перед нею утворилась заборгованість по сплаті аліментів загальна сума якої станом на 23 серпня 2016 року становить 25040,00 грн. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача перед позивачкою утворилась заборгованість по сплаті аліментів, загальна сума якої станом на 23 серпня 2016 року становить 25040,00 грн. Тому відповідно до розрахунку, що зроблений позивачем, розмір неустойки складає за період з 01 жовтня 2012 року по 23 серпня 2016 року - 7 463,86 грн. Проте із зазначеними висновком суду повністю погодитися не можна з огляду на наступне. На підтвердження позовних вимог позивач надала довідку Словянського міськрайонного відділу ДВС за № 2859 без дати відповідно до якої, розмір заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-6691 виданим на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2010 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], станом на 23 серпня 2016 року становить 25040,00 грн. (а.с.7). Розглядаючи справу, суд першої інстанції поклав вказану довідку в основу своїх висновків , що ним викладені в рішенні суду. Але, висновки суду щодо розміру заборгованості з виплати аліментів ґрунтуються на припущеннях і не відповідають іншим доказам і обставинам справи. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції правильно врахував правову позицію викладену в постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, в якій міститься висновок про те, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така ж правова позиція викладена і в постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 1 червня 2016 року у справі № 6-535цс16. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON], [PERSON] надав суду довідку розрахунок Словянського міськрайонного відділу ДВС за № АСВП 23297374 від 16 травня 2017 року, відповідно до якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 23 серпня 2016 року становить 4004,26 грн. Частиною 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, апеляційним судом було направлено лист до Словянського міськрайонного відділу ДВС про надання завіреної ксерокопії виконавчого провадження про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, з відповідними розрахунками заборгованості і відомостями про сплату аліментів (а.с. 63). На виконання листа апеляційного суду на адресу апеляційного суду було направлено завірену копію виконавчого провадження. Згідно ідентичної довідки розрахунку Словянського міськрайонного відділу ДВС за № АСВП 23297374 від 16 травня 2017 року, що була надана відповідачем на підтвердження доводів і заперечень [PERSON] а також доводів апеляційної скарги, а також з завіреної копії виконавчого провадження вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 23 серпня 2016 року становить 4004,26 грн. Виходячи з вказаної довідки Словянського міськрайонного відділу ДВС [PERSON] протягом жовтня 2012 року по 23 серпня 2016 року сплачував позивачу аліменти, за виключенням таких місяців: за листопад 2012 року в сумі 451,71 грн., за грудень 2012 року в сумі 583,46 грн., за червень 2014 року 12,01 грн. (386 грн. 373,99 грн.), за липень 2014 року 338,69 грн. (386 грн. 47,31 грн.), за травень 2015 року 277, 53 грн. (386 грн. 108,47 грн.), за червень 2015 року 386 грн. за серпень 2015 року 386 грн., за вересень 2015 року 436,50 грн., за січень 2016 року 95,17 грн. (436,50 грн. 341,33 грн.), за лютий 2016 року 436,50 грн., за березень 2016 року 214,70 грн. (436,50 грн. 221,81 грн.). Тому у відповідності до статті 196 СК України пеня за прострочення сплати цих аліментів складає: за листопад 2012 року - 135,51 грн. (451,71 х 1% х 30 днів), за грудень 2012 року 180,87 грн. (583,46 х 1% х 31 день), за червень 2014 року 3,60 грн. (12,01 х 1% х 30 днів), за липень 2014 року 104,99 грн. (338,69 х 1% х 31 день), за травень 2015 року 86,03 грн. (277,53 х 1% х 31 день), за червень-серпень 2015 року 355,12 грн. (386,00 х 1% х 92 дні), за вересень 2015 року 130,95 грн. (436,50 х 1% х 30 день), за січень 2016 року 29,50 грн. (95,17 х 1% х 31 день), за лютий 2016 року 126,58 грн. (436,50 х 1% х 29 днів), за березень 2016 року 66,56 грн. (214,70 х 1% х 31 день). Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2012 року по 23.08.2016 року складає 1 219,71 грн. Доводи апеляційної скарги позивача про те, що визначений судом першої інстанції розмір пені не відповідає нормам матеріального та процесуального права частково є обґрунтованими. Таким чином, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 01.10.2012 року по 23.08.2016 року складає 1 219,71 грн. і є меншою за стягнуту судом першої інстанції, який неправильно її визначив, через те, що не сприяв повному та всебічному зясуванню обставин справи. Відповідно до статті 309 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для зміни рішення суду. З урахуванням викладеного і приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неправильно визначив суму пені за прострочення сплати аліментів, колегія суддів вважає необхідним рішення суду змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 1 219,71 грн. Доводи позивача про те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за зазначений період дорівнює 25040.00 грн., що підтверджується довідкою головного територіального управління юстиції у Донецькій області Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби (а.с.7) не можуть бути прийняті до уваги через те, що вони спростовуються матеріалами справи. Вивчення виконавчого провадження №23297374 показало, що довідка, на яку посилається позивач про заборгованість відповідача по сплаті аліментів в сум і25040.00 грн. взагалі у виконавчому провадженні відсутня. До того, вказана довідка не містить дати, тому не відомо коли вона була видана. Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження міститься довідка-розрахунок про заборгованість відповідача по сплаті аліментів № АСВП-23297374 від 16 травня 2017 року, що ідентична довідці, яка надана відповідачем до апеляційної скарги. З цієї довідки видно, що загальна заборгованість відповідача по сплаті аліментів позивачу за період з 30 жовтня 2012 року по 23 серпня 2016 року складає 4004.26 грн. (а.с.43,73). Відомості про сплату відповідачем аліментів на користь [PERSON], а також про заборгованість підтверджуються довідками про доходи [PERSON], що видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання Словянський завод високовольтних ізоляторів», що на аркуші справи 7983. Позивач [PERSON] надані відповідачем довідки не спростувала і будучи опитаною в судовому засіданні апеляційного суду 1 серпня 2017 року не заперечувала факту отримання від відповідача аліментів на утримання доньки. Більше того, вона мала можливість спростувати відомості відповідача, які містяться в офіційних довідках, виданих відділом державної виконавчої служби, та за місцем його роботи, але в наступні судові засідання не прибула, просила розглядати справу у її відсутність . Будь які докази на підтвердження своїх доводів про розмір заборгованості по аліментах суду не надала. Тому апеляційний суд розглядає справу з урахуванням її матеріалів і тих доказів, що містяться в справі. Апеляційний суд вважає, що матеріали виконавчого провадження не є новим доказом у розумінні статті 303 ЦПК України. Вони мали бути досліджені судом першої інстанції для підтвердження або спростування доводів сторін по справі щодо наявності або відсутності заборгованості по аліментах, визначення прав та обовязків сторін. Відповідно до частини 3 статті 195 Сімейного Кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Але суд першої інстанції вказаних норм закону не врахував і ухвалив рішення передчасно, без дослідження матеріалів виконавчого провадження.

Outcome: partial