Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (далі банк/позивач) звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою. В даній позовній заяві позивач просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 19.07.2013 р. у розмірі 32 009,18 грн. Вимоги позову Банк мотивує тим, що 19.07.2013 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг шляхом підписання заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку». Відповідно до виявленого бажання, відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшувався. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, у відповідача станом на 14.07.2020 року виникла заборгованість у розмірі 32 009,18 грн. Банк вказує, що відповідачем укладено кредитний договір у формі приєднання через підписання відповідної анкети-заяви від 19.07.2013 року та ознайомлення із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами». Ухвалою суду від 01.10.2020 року провадження у справі відкрито. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позовної заяви просить задовольнити, стосовно вирішення справи за правилами заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судові засідання, призначені на 02.11.2020 р. та 07.12.2020 р. не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. На виконання запиту суду, відповідно до п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, листом Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області №1097/05-10/3661 від 28.09.2020 р. було встановлено адресу місця реєстрації відповідача, за якою направлялися судові виклики. Про отримання відповідачем судової повістки на 02.11.2020 р. та копії позовної заяви з додатками свідчить поштове повідомлення з особистим підписом. Конверт з судовою повісткою на 07.12.2020 р. повернувся на адресу суду з відміткою «Укрпошти» у зв`язку з відсутністю адресата за зазначеною адресою. Крім того, відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 18.01.2021 року викликався шляхом публікації відповідного оголошення на сайті «Судова влада України». Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ст. ст. 280, 281 суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши зміст позовної заяви, докази якими позивач обґрунтовує вимоги, суд приходить до наступних висновків. 19.07.2013 року відповідачем підписана анкета - заява про надання йому послуг Приватбанку шляхом отримання карти «Універсальна». В даній заяві відсутні будь-які істотні умови кредитного договору. До матеріалів справи долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і правила надання банківських послуг. За довідками № б/н, які долучені до матеріалів позовної заяви АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] було надано у користування кредитні карти, за якими було встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшувався. З наданого розрахунку заборгованості у [PERSON] існує заборгованість перед Банком, яка станом на 14.07.2020 р. становить 32 009,18 грн., та складається із: 22 341,28 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9 667,90 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Про рух коштів від кредитодавця до позичальника свідчить надана Банком Виписка з рахунку станом на 15.07.2020 р. Згідно з ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Представником позивача висловлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Заявляючи у відповідності до вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України клопотання про розгляд справи за її відсутності, особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст.82 ЦПК України саме позивача. За вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Банк зазначає, що між сторонами укладений кредитний договір у формі договору приєднання, оскільки усі умови були викладені на сайті банку, з чим відповідач мав змогу ознайомитися, а підписавши заяву-анкету підтвердив ознайомлення з цими правилами та тарифами. Дослідивши витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також витяг з Тарифів з обслуговування карти «Універсальна» суд встановив, що дані документи відповідачем не підписувалися. Згідно анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписаної [PERSON] 19.07.2013 року, судом встановлено, що останній згодний з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими на офіційному сайті ПриватБанка, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. До суду позивачем представлені зазначені Умови без підпису відповідача. Постановою Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 сформовано правову позицію, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.07.2013 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням того, що касаційний суд є судом права, вказівки, що містяться в його постановах, відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, є обов`язковими для суду першої інстанції. З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази належного (письмового) погодження відповідачем розміру процентів за користування кредитними коштами, погодженої суми неустойки за неналежне виконання грошових зобов`язань, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто мають різні редакції, що виключає ознаку стандартності форми. Матеріали справи не містять будь-якого доказу погодження між сторонами відсоткової ставки по кредиту, а також умов, щодо забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитом. Тому, позовна вимога щодо стягнення заборгованості в частині стягнення прострочених відсотків та нарахованої заборгованості по пені, задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.200, 258-260,353 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial