Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON], звернувся Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою та просить стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» недоплачену страхову виплату у розмірі 16646,05 гривень та з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 26485,25 гривень, суму франшизи у розмірі 1000 гривень, компенсацію за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1529,17 гривень, та судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказував на те, що 22 жовтня 2015 року о 11:00 години, по вул. Краснова в м. Одесі, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не врахувала безпечну дистанцію, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Fiat Fiorino» реєстраційний номер BH6191EM, під керуванням [PERSON], той в свою чергу, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] ,а автомобілем [NUMBER] з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач ПАТ НАСК «Оранта» надало до суду заперечення проти позову, з якого вбачається, що позовні вимоги ПАТ НАСК «Оранта» не визнає, просить їх залишити без задоволення, оскільки відповідно до Страхового акту № ОЦВ-15-7304/1 від 26.02.2016 та квитанції наданої Позивачем [PERSON] вбачається, що страховик здійснив виплату належного страхового відшкодування у сумі 32353,95 грн., що є належною. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, представник відповідача ПАТ НАСК «Оранта» звернувся до суду заявою про розгляд справи за його відсутності, просив вирішити справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, жодних клопотань, заяв або заперечень не надавала. Виходячи з наведеного вище суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності сторін, оскільки серед матеріалів справи достатньо відомостей про права та взаємини сторін. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Звертаючись до суду за захистом свого права позивач визначають предмет та підстави позову. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до частини 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а сам шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, з наданих суду доказів та пояснень вбачається, що 22 жовтня 2015 року о 11:00 годин, по вул. Краснова в м. Одесі, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не врахувала безпечну дистанцію, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Fiat Fiorino» реєстраційний номер BH6191EM, під керуванням [PERSON], той в свою чергу, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] ,а автомобілем [NUMBER] з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За підсумками розгляду справи про адміністративне правопорушення, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Київським районним судом м. Одеси 09.12.2015 року було винесено постанову №520/15862/15-п, за якою [PERSON]А була визнана винною у чиненні зазначеної ДТП. Постанова Київського районного суду м. Одеси №520/15862/15-п від 09.12.2015 року ніким не була оскаржена та на теперішній час є такою, що набула законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно звіту № 308/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 22 грудня 2015 року, складеного субєктом підприємницької діяльності оцінювачем автотоварознавцем [PERSON], вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля «Fiat Fiorino», реєстраційний номер BH6191EM, після отриманих внаслідок ДТП пошкоджень склала 75485,25 грн. Копія такого звіту долучена до матеріалів справи. При цьому вартість проведення оцінки склала 1529,17 грн., яка згідно квитанції №0.0.503910002.1 від 12 лютого 2016 року була сплачена представником позивача. Власником автомобіля «Fiat Fiorino», реєстраційний номер BH6191EM є [PERSON], на що взує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія якого долучена до матеріалів справи. Цивільно-правова відповідальність винної у цьому ДТП [PERSON] відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», поліс АЕ/2896722. Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору в розумінні такого закону є страховий поліс. Відповідно до положень ст. ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно до п. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно п.5 Вказаного полісу сума франшизи складає 1000,00 грн. 23.12.2015 року представник [PERSON] звернулась до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування. Додатком до такої заяви значиться вказаний звіт №308/15 від 22.12.2015 року. На вказану заяву про страхове відшкодування Страхова компанія ПАТ НАСК «Оранта» сплатила на користь позивача відшкодування в розмірі 32353,95 грн. В обґрунтування неповного відшкодування збитків в межах страхової суми Страхова компанія ПАТ НАСК «Оранта» вказувала на те, що при визначенні належного розміру страхового відшкодування було прийнято до уваги вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, на підставі зазначеного звіту, страхового акту №ОЦВ-15-7304/1 від 26.02.2016 року, результатів проведеного 28.10.2015 року огляду та із застосуванням «Медодики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Із такою правовою позицією відповідача ПАТ НАСК «Оранта» суд не погоджується з огляду на наступне. Як вбачається із положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова №4 від 01.03.2013 року) передбачає, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості відновлення майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (зокрема автомобіля), має бути використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин. Таким чином посилання СК «Оранта» на зменшення розміру виплати у звязку з зношеністю вузлів, деталей та комплектуючих частин, суд до уваги не приймає. Крім того СК «Оранта» жодним чином не спростувала наданий стороною позивача звіт про вартість відновлення приналежного позивачу автомобіля «Fiat Fiorino», реєстраційний номер BH6191EM. З такого суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення з ПАТ СК «Оранта» невиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 16646,05 грн., відповідно до наступного розрахунку 50000,00 (страхова сума) 1000,00 (сума франшизи) 32353,95 (сплачена частина страхового відшкодування) = 16646,05 грн. При цьому вбачається, що страхова виплата є недостатньою для відшкодування всіх збитків, що були спричинені власнику автомобіля «Fiat Fiorino», реєстраційний номер BH6191EM, які складають 75485,25 грн., а також повязаними із оцінкою збитків витратами в розмірі 1529,17 грн., що були сплачені за складання звіту №308/15 від 22.12.2015 року (а разом 77014,42 грн.) Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зважаючи на наведені вище фактичні обставини, вимоги позову про стягнення з відповідача [PERSON] 26485,25 грн., як різниці між розміром шкоди і сумою страхового відшкодування, 1000,00 грн. суми франшизи та 1529,17 грн. вартості виготовлення звіту №308/15 від 22.12.2015 року, підлягають частковому задоволенню, в розмірі визначеному згідно наступного розрахунку: 77014,42 (сума збитків згідно звіту + вартість його виготовлення ) (50000,00 (сума страхового відшкодування) 1000,00 (сума франшизи)) = 28014,42 грн., з яких відповідно -1000,00 грн. франшизи, -1529,17 грн. вартість звіту -25485,25 грн. сума непокрита страховою виплатою частина вартості відновлювального ремонту. Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню. Разом з тим суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України зобовязаний вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до наслідків вирішення заявлених позивачем вимог. У звязку з таким суд вказує на те, що чинним законодавством солідарний порядок стягнення судових витрат не передбачено, а отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених судом позовних вимог, виходячи зі сплаченої позивачем при зверненні до суду суми судового збору 551,20 грн. Так, з ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 200,95 грн. відповідно до розрахунку 551,20 (сума судового збору)/45660,47(ціна позову)*16646,05 (частина вимог до відповідача що були задоволені). З [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 338,18 грн., що визначена за аналогічним розрахунком, із врахуванням часткового задоволення вимог позову до такого відповідача. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial