Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся в суд, з урахуванням змін, з позовом до [PERSON], Бережанської міської ради, [PERSON], треті особи на стороні відповідача державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Козицький Петро Степанович, фізична особа підприємець [PERSON], про визнання недійсним державного акту на землю та зняття його з державної реєстрації. Під час попереднього судового засідання до участі в справі як третю особу на стороні відповідача було залучено [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що на підставі рішення Бережанської міської ради № 263 від 10 червня 1999 року йому для будівництва та обслуговування житлового будинку передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га за адресою [ADDRESS]. На виконання вказаного рішення 21 листопада 2001 року на його ім'я був виданий державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 783. У виданому державному акті вказано розмір земельної ділянки: довжина 50 м, а ширина - 30 м, що відповідає будівельному паспорту на забудову та генеральному плану забудови. На наданій йому у приватну власність земельній ділянці (з кадастровим номером [NUMBER]) площею 0,15 га позивач збудував жилий будинок, однак зареєструвати його не може, бо рішенням № РВ - 6100072462015 від 25 грудня 2015 року державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі йому відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через те, що в межах його земельної ділянки, яку необхідно зареєструвати, знаходиться частина земельної ділянки відповідача [PERSON] [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, однак він, без згоди позивача на приватизацію виділеної земельної ділянки, самовільно збільшив її ширину із 25 м до 27,35 м, захопивши таким чином частину земельної ділянки позивача і в 2011 році йому було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, в якому ширина суміжної з земельною ділянкою [PERSON] становить не 25 м, як повинно бути насправді, а 27,35 м, що в кінцевому результаті привело до накладання земельної ділянки [PERSON] (кадастровий номер [NUMBER]) на земельну ділянку позивача. Внаслідок цього комунікації: електричний стовп та газова труба, по якій до його будинку підведений газ, стали знаходитись на земельній ділянці [PERSON], а відстань від жилого будинку позивача до межі скоротилася від метрів до сантиметрів. Посилаючись на те, що йому державний акт на право приватної власності на землю був виданий 21 листопада 2001 року, а [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю був виданий в 2011 році, тобто через 10 років після того, як [PERSON] приватизував свою земельну ділянку, розмір якої був незмінним до того, часу поки [PERSON] приватизував свою земельну ділянку, то [PERSON] захопив частину його земельної ділянки. Зважаючи на те, що [PERSON] без його згоди виготовив державний акт на частину земельної ділянки позивача і вирішити цей спір в позасудовому порядку не бажає, в наступному відчужив спірну земельну ділянку [PERSON], [PERSON] змушений просити суд визнати виданий на ім'я [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) недійсним та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач та його представники - [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні позовній заяві, просили позов задовольнити. Пояснили, що внаслідок дій відповідача [PERSON] змістилася межа між земельною ділянкою позивача та земельною ділянкою відповідачів [PERSON] і його правонаступника [PERSON] в сторону будинку позивача (ширина земельної ділянки позивача була зменшена, а ширина земельної ділянки відповідачів [PERSON] і його правонаступника [PERSON] збільшена), внаслідок чого межа між суміжними земельними ділянками проходить близько від будинку позивача, що має наслідком не можливість зареєструвати будинок позивача. Таке твердження підтверджується і висновком експерта. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, пояснили, що землевпорядну документацію позивачу виконав технік стажер, який не мав права виготовляти землевпорядну документацію, а висновок експерта не відповідає матеріалам справи, оскільки в ньому не враховано генплан забудови земельної ділянки [PERSON], в якій вказано ширину земельної ділянки останнього - 27,35 м; неналежно оцінено акт відведення в натурі земельної ділянки [PERSON] і передачі цієї земельної ділянки з геодезичними знаками [PERSON], де визначено ширину земельної ділянки [PERSON] 27 м. Вважають державний акт на землю, виданий на ім'я [PERSON], законним, оскільки такий виготовлено з дотриманням процедури ліцензованою організацією, а державний акт позивача - ні, бо він у законному порядку не внесений до державного земельного кадастру. Зокрема у відповіді в.о. начальника відділу держгеокадастру у Бережанському районі [PERSON] від 12.11.2015 року «Про розгляд звернення» зазначено, що позивачу необхідно звернутися до суб'єкта господарювання, який є розробником документації із землеустрою, щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення ділянки до Державного реєстру земель, однак позивач цього не зробив. Також у рішенні № РВ-6100072462015 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» від 25.12.2015 року рекомендовано привести у відповідність обмінний файл земельних ділянок позивача та земельної ділянки [PERSON], однак позивач цього не зробив, а звернувся до суду. Посилаючись на вказане просили у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, пославшись на те, що його державний акт на землю відповідає вимогам законодавства, просив в позові відмовити. Представник відповідача Бережанської міської ради - Вітковська О.Я. при вирішенні позову покладається на думку суду. Третя особа на стороні відповідача державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Козицький П.С. при вирішенні позову покладається на думку суду. Третя особа на стороні відповідача - фізична особа-підприємець [PERSON] вважає позов безпідставним, оскільки вихідними даними для позовної заяви слугували графічні матеріали, підготовлені техніком -стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК [PERSON] та висновок реєстратора відділ Держгеокадастру Козицького П.С. про виявлену накладку із суміжною ділянкою та виправлення цієї помилки. Виявлену помилку стажист [PERSON] не виправив, хоча ширина земельної ділянки, яка знаходиться між раніше погодженими та внесеними в державний реєстр земель суміжними земельними ділянками [PERSON], складає 30 м. Виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] суперечить законодавству. Висновок експерта побудований на суперечливих фактах. Експерт не залучив до експертизи документи [PERSON] та [PERSON], також не залучив до експертизи документацію із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] та не вивчав на відповідність вимогам законодавства технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], яка виконана техніком-стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК [PERSON], а тому висновок не є об'єктивним. Усі судження та висновки експерта зведені до відповідності чи не відповідності земельних ділянок до генерального плану населеного пункту. Але генерального плану населеного пункту с. Лісники взагалі немає. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] пояснень по суті позову суду не дала. Експерт [PERSON] при дачі пояснень щодо свого висновку пояснив, що ним при дачі відповідей на поставлені питання було детально досліджено технічну документацію зі складання державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] На підставі вказаної технічної документації було відновлено місце розташування земельної ділянки позивача на момент складання вказаної технічної документації, після чого було проведено зйомку розташування земельної ділянки за допомогою сучасних вимірювальних засобів і отримані результати співставлено з технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] В результаті таких дій було встановлено, що земельна ділянка відповідачів накладається на земельну ділянку позивача, оскільки державний акт на земельну ділянку позивача був виготовлений раніше. Також при дачі висновку ним враховано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] в [ADDRESS], де також є генплан такої забудови та вказано ширину земельної ділянки суміжного землекористувача, яким є [PERSON] в розмірі 25 м. Що стосується не долучення генплану забудови земельної ділянки [PERSON], то такий йому наданий не був. Окрім цього, ним під час проведення експертизи досліджувалися обмінні файли на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON], надані судом, а також дані, внесені в публічну кадастрову карту. На технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], яка виконана техніком-стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК [PERSON], у висновку він не посилався, оскільки він самостійно під час проведення експертизи провів аналогічну роботу. В результаті проведення експертизи було отримано результати, наведені у висновку. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів. Відповідно до ч.6 ст. 17 Земельного кодексу України (прийнятого 18 грудня 1990 року) земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ч.1 ст. 79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно з ч.1 ст.791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Ч.9 цієї статті встановлено, що земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Ч.1 ст.106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. П. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ч.1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Ч.3 ст. 319 ЦК України встановлено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. З висновків судової земельно-технічної експертизи № 396/16-22 від 31.10.2016 року (а.с. 131-137), детально досліджених під час судового розгляду, вбачається, що: - площа та конфігурація земельної ділянки [PERSON] не відповідає державному акту на землю серії [NUMBER], виданому на підставі рішення № 263 від 10.06.1999 року Бережанської міської ради та виданого 21.11.2001 року. Невідповідності полягають у зменшенні площі земельної ділянки [PERSON] та накладенні земельної ділянки [PERSON] ([PERSON].) на земельну ділянку [PERSON]; - площа та конфігурація земельної ділянки [PERSON] ([PERSON].) фактично в натурі (на місцевості) плану зовнішніх меж земельної ділянки відповідно до технічної документації не відповідає; - накладання земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку [PERSON] існує. Площа накладення становить 62 кв. м. Місце накладення та розмір вказані на додатку № 3; - відповідності усіх меж земельних ділянок із суміжниками [PERSON], які внесені у державний земельний кадастр та були погоджені у встановленому порядку, немає. Вказаний висновок суд приймає як належний і допустимий доказ по справі, за винятком посилання експерта в дослідницькій частині висновку на генплан забудови населеного пункту (вказане суд розцінює як технічну помилку, оскільки експерт в клопотанні від 24.05.2016 року (а.с.116) просив надати генплани забудови [PERSON] та [PERSON].), оскільки на дослідження експерту було надано лише генплан забудови [PERSON] Такі висновки цілком узгоджуються з іншими наявними в матеріалах доказами, зважаючи на наступне. Згідно з копією будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику [PERSON] в [ADDRESS]: рішенням Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 1500 кв. м. по [ADDRESS], з наданням права будівництва житлового будинку (а.с.9); з генплану забудови земельної ділянки індивідуального забудовника [PERSON] в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,15 га, виданого на підставі рішення сесії Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року, випливає, що земельна ділянка, надана [PERSON], має довжину 50 м ширину - 30 м (16м+12м+2м=30 м), ширина суміжної ділянки становить 25 м (23 м+2м=25 м) (а.с.10); акт відведення в натурі земельної ділянки площею 1500 кв. м., - [PERSON] по [ADDRESS], с. Лісники на підставі рішення Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року (а.с. 11); схему без підписів, як в цілому відповідає генплану забудови земельної ділянки [PERSON], де позначено ділянку, яка має довжину 50 м ширину - 30 м (16м+12м+2м=30м), ширина суміжної ділянки становить 25 м (23м+2м=25м) (а.с.11 зворот); схему з підписом [PERSON], де зображено ділянку, яка має довжину 65,5 м ширину - 25 м (а.с.12); рішення виконавчого комітету Бережанської міської ради № 125 від 31 липня 2001 року, відповідно до якого надано дозвіл [PERSON] на переоформлення проектно-технічної документації і внесення змін в генплан забудови присадибної ділянки в [ADDRESS] (а.с.13); лист - погодження про можливість переоформлення документів на внесення змін в генплан забудови присадибної ділянки в [ADDRESS], в якому запропоновано інший генплан забудови земельної ділянки в [ADDRESS], при цьому розміри земельної ділянки залишились незмінними: довжина 50 м, ширина - 30 м (а.с.14). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 32) серії [NUMBER], виданого 21 листопада 2001 року [PERSON], який проживає [ADDRESS] йому на підставі рішення Бережанської міської ради від 10 червня 1999 року № 263 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 гектарів для будівництва житлового будинку та господарських будівель на території с. Лісники, [ADDRESS] в межах згідно з планом. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки від точки А до точки В земельна ділянка позивача межує з присадибною ділянкою [PERSON]. Як вбачається з оригіналу технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю [PERSON], за адресою: с. Лісники, [ADDRESS] Бережанського району, наданої відділом держземагенства у Бережанському районі, в ній наявні: рішення Бережанської міської ради від 10 червня 1999 року № 263, відповідно до якого Бережанська міська рада вирішила передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS]; акт відведення в натурі земельної ділянки площею 1500 кв. м., - [PERSON] по [ADDRESS], с. Лісники на підставі рішення Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року; генплан забудови земельної ділянки в [ADDRESS], відповідно до якого довжина ділянки становить 50 м, а ширина - 30 м; погодження Бережанського районного відділу земельних ресурсів і відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, відповідно до яких останні не заперечували проти виготовлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,15 га [PERSON] по [ADDRESS] в с. Лісники; кадастровий план земельної ділянки площею 0,15 га на ім'я [PERSON] з описом меж, де, зокрема, погоджено межу від В до А з [PERSON]; акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки від 06 липня 2001 року, де [PERSON] погоджував встановлені межові знаки; збірний кадастровий план землевласників та власників землі; абриси обміру земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] с. Лісники від 06 липня 2001 року; відомість вирахування координат на ім'я [PERSON] по [ADDRESS]. Таким чином, Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий [PERSON] та документи наявні в будівельному паспорті на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику [PERSON] по [ADDRESS], с. Лісники, і в технічній документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю [PERSON], с. Лісники, [ADDRESS], цілком узгоджуються одне з одним щодо розміру земельної ділянки позивача. Позивач [PERSON] звертався до голови Бережанської міської ради з приводу того. що у його відсутність без його згоди та дозволу було передано у приватну власність [PERSON] частину його земельної ділянки (а.с.35) та прокурора Бережанського району (а.с.37), на які надійшли відповіді з Бережанської міської ради (а.с.36) та відділу держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області (а.с.39), в яких повідомляється про необхідність звернутися до ліцензованої організації для відновлення меж, у відповіді відділу держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області також повідомлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у володінні громадян. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 28.03.2016 року встановлено, що за пошуковим запитом «кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]» у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про те, що вказана земельна ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться за адресою: Тернопільська область, [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування від 17.09.2015 року вказана земельна ділянка належить [PERSON]. (а.с.21-22) Рішенням № РВ-6100072462015 державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області Козицьким П.С. відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстави знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області Козицьким П.С. рекомендовано [PERSON] перетин з ділянкою [NUMBER], площа співпадає на 2,5334%, привести у відповідність обмінний файл земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.40,41). Як уже встановлено, на одну з цих земельних ділянок видано державний акт на ім'я [PERSON], право власності на яку відчужено на користь [PERSON], на іншу на ім'я [PERSON] Відповідно до рішення Бережанської міської ради від 22 квітня 1997 року № 220 «про надання громадянам міста земельних ділянок під будівництво житлових та господарських будинків» [PERSON] було надано земельну ділянку площею 2500 кв. м. для будівництва житлових та господарських будинків за індивідуальними проектами по [ADDRESS], із земель житлової забудови. (а.с. 213-214) Як вбачається з оригіналу технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON], [ADDRESS], с. Лісники Бережанського району, наданої відділом держземагенства у Бережанському районі в технічній документації наявні: експлікація земельних угідь згідно форми 6-зем, де вказано, що [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,25; заява [PERSON] від 22.12.2010 р. на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчують право на земельні ділянки, які розташовані по [ADDRESS], с. Лісники Бережанського району; рішення Бережанської міської ради № 925 від 27 листопада 2009 року, відповідно до якого [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки з подальшою безплатною передачею у власність, видачею державних актів на право власності на землю, із земель житлової та громадської забудови земельну ділянку площею 2500 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], в с. Лісники; довідка Бережанської міської ради від 09.02.2010 року № 248 про те, що згідно земельно-облікової документації станом на 01.01.2002 року за [PERSON] рахується земельна ділянка загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]; схема землекористування [PERSON] по [ADDRESS], с. Лісники Бережанського району, де вказано ширину земельної ділянки з однієї сторони 27,4 м, з іншої 31,7 м; технічне завдання від 10.02.2011 року № 17; матеріали польових геодезичних робіт (абрис); акт визначення та відновлення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки та прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 26 лютого 2010 року, відповідно до якого межу [PERSON] із суміжним землекористувачем [PERSON] було погоджено на підставі погодження комісії; кадастровий план земельної ділянки [PERSON], с. Лісники, [ADDRESS], відповідно до якого ширина земельної ділянки [PERSON] зі сторони вулиці Злуки (точки А-Г) становить 27,35 м; збірний кадастровий план; рішення Бережанської міської ради № 92 від 24 лютого 2011 року «Про передачу у власність та надання в оренду земельних ділянок» відповідно до якого затверджено акт комісії погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS], в с. Лісники від 25.11.2010 року та передано власність [PERSON] земельну ділянку площею 2500 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], с. Лісники. Надано [PERSON] дозвіл на складання і видачу державного акта на право власності на вказану земельну ділянку. З акту встановлення та погодження межових знаків від 25 листопада 2010 року, на який міститься посилання в рішенні Бережанської міської ради № 92 від 24 лютого 2011 року, вказано, що комісія в присутності [PERSON] провела обстеження земельної ділянки та межових знаків [PERSON] від сусідів [PERSON] та [PERSON] та встановили, що технічна документація (кадастровий план) на земельну ділянку виготовлений відповідно до меж, встановлених на місцевості. Межа земельної ділянки зі сторони від [PERSON] відповідає генплану забудови від 29.11.1996 р. Комісія рекомендувала погодити межові знаки між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] Згідно схеми межових знаків наявної у вказаному акті, ширина земельної ділянки [PERSON] зі сторони вул. Злуки (від точки А до точки Г), становить 27,35 м. (а.с. 212) Як вбачається з генплану забудови [PERSON] (а.с. 10) на який є посилання в акті встановлення та погодження межових знаків від 25 листопада 2010 року (а.с.212), ширина земельної ділянки суміжного користувача, яким є [PERSON], становить 25 метрів, що свідчить про вказівку в акті встановлення та погодження межових знаків від 25 листопада 2010 року даних, які не відповідають дійсності та були використані при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON], [ADDRESS], с. Лісники Бережанського району. Таким чином при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON], [ADDRESS], с. Лісники Бережанського району, було допущено внесення у документацію неправдивих даних. З відповіді відділу житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Бережанської міської ради № 2169 від 23.11.2016 року, в генеральному плані м. Бережани та с. Лісники відсутня інформація щодо розташування та конфігурації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] на [ADDRESS], в с. Лісники (а.с.216, 236). Вказана відповідь цілком узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема, відповіддю Бережанської міської ради № 1311 від 15.07.2016 року, даною на запит суду за клопотанням експерта [PERSON] про те, що генплану забудови земельної ділянки [PERSON] в Бережанській міській раді немає (а.с. 126). Аналогічну відповідь отримано і з відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Бережанської районної державної адміністрації № 54 від 20 червня 2016 року (а.с.123). Таким чином, під час судового розгляду позивач надав суду достатньо доказів того, що [PERSON] було видано державний акт на право власності на землю з кадастровим номером [NUMBER], який охоплює частину земельної ділянки, яка уже належала [PERSON] таким чином [PERSON] було позбавлено права власності на частину його земельної ділянки, а тому спірний державний акт необхідно скасувати. При цьому суд не бере до уваги як докази по справі збірний земельно кадастровий план земельної ділянки [PERSON] виготовлений техніком - стажером [PERSON] (а.с.33, 42-45), як такі, що не були використані при виготовленні державних актів сторін; акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки та прийомки -передачі межових знаків на зберігання [PERSON], оскільки такий не спростовує тверджень позивача в частині накладення земельної ділянки [PERSON], правонаступником якого є [PERSON], на земельну ділянку [PERSON] Також суд не прийняв як доказ генплан забудови [PERSON], оскільки такий виготовлено після виготовлення оспорюваного державного акту на землю, а також такий доказ не було надано [PERSON] під час попереднього судового засідання та не повідомлено про нього. Скасування державного акту має наслідком не існування земельної ділянки як об'єкта цивільного права, а тому, виходячи з положень ч.9 ст.791 ЗК України, підлягає скасуванню і державна реєстрації права власності на неї. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що оспорюваний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виготовлявся на замовлення [PERSON], [PERSON] є правонаступником [PERSON], позовні вимоги до них підлягають до задоволення. В задоволенні позовних вимог до Бережанської міської ради слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, як встановлено вище оспорюваний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виготовлявся та реєструвався на замовлення [PERSON], а тому з [PERSON] в примусовому порядку, підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: partial