Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») в особі представника Гребенюка О.С. звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 105 275 грн. 63 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 2102 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.03.2008 року та отримав кредит в розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному сайті банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором станом на 30 листопада 2019 року має заборгованість в розмірі 105 275 грн. 63 коп., яка складається з наступного: 1 793 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; 96 330 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 900 грн. 00 коп. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 5 001 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. В судове засідання представник позивача Гребенюк О.С. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо розгляду справи без його участі та ухвалення заочного рішення. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку) відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.03.2008 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку б/н, у якій зазначила свої персональні дані. У заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення і згоди з Договором про надання банківських послуг, а також підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування в ПриватБанку (а.с.11). Відповідач підписав анкету-заяву, що свідчить про погодження з її умовами, на момент розгляду справи є дійсною, підписаною відповідачем з метою реального настання прав та обов`язків. Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.03.2008 року вбачається, що відповідач станом на станом на 30 листопада 2019 року має заборгованість в розмірі 105 275 грн. 63 коп., яка складається з наступного: 1 793 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; 96 330 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 900 грн. 00 коп. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 5 001 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5-10). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов`язаний виконати своє зобов`язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в 1 793 грн. 74 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 96 330 грн. 67 коп. - обґрунтовані та підлягають задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 98 124 грн. 41 коп. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої пені та штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить місто Бахмут Донецької області. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить місто Бахмут Донецької області. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем, який зареєстрований у місті Бахмут Донецької області, не надано своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим нараховано пеню, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, разом з тим, починаючи з 14 квітня 2014 року є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованої пені та штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 7 151 грн. 22 коп. задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 959 грн. 21 коп.

Outcome: partial