Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

АТ «Альфа - Банк» (далі - «Позивач») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив наступне. 12.10.2011 року АК «Укрсоцбанк» та Відповідач уклали кредитний договір №385022090NONREVOLV1. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. Відповідно до договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши Відповідачу кредит у сумі 45 000,00 грн. В свою чергу Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого має заборгованість станом на 18.06.2019 рік. За розрахунком Позивача станом на 18.06.2019 року Відповідач має заборгованість в розмірі 272 849 44 грн., яка складається з наступного: - 44 053,49 грн. - строкова заборгованість; - 72 429,56 грн. - прострочена заборгованість; - 37 489,00 грн. - строкова заборгованість по нарахованих процентах. Зазначивши, що до теперішнього часу Відповідачем борг не погашено, Позивач просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором №385022090NONREVOLV1 від 12.10.2011 року у загальній сумі 272 849 44 грн. та судові витрати у розмірі 4 092,75,00 грн. Ухвалою суду від 25.11.2019 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.65-66). 18.12.2019 року у встановлений судом строк на адресу суду від представника Відповідача адвоката Базюченко А.О. надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві той зазначив, що Відповідач повністю заперечує позовні вимоги (а.с.69-71). 08.01.2020 року, 14.04.2020 року, 28.05.2020 року, 27.07.2020 року у судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи розписками та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.92, 105, 149, 153). 25.02.2020 року в судовому засіданні за участю представника позивача Павловського О.М. , відповідача [PERSON] та її представника Базюченко А.О. судом, зокрема, було постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про зобов`язання позивача надати суду завірену копію виконавчого напису нотаріуса, копію постанови виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, актуальні відомості щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем з урахуванням коштів, які були сплачені за виконавчим написом та які було отримані внаслідок реалізації квартири відповідача (а.с.103-104). Втім, зазначена ухвала суду досі не була виконана, що унеможливило ухвалення рішення у справі у розумний строк. 27.07.2020 року письмовою ухвалою суду явку представника позивача у судове засідання було визнано обов`язковою, та була отримана позивачем 10.08.2020 року (а.с.163). 29.09.2020 року незважаючи на визнання явки обов`язковою, в судове засідання представник позивача не з`явився знов. Представник позивача Белінський В.А. засобами електронного зв`язку направив суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі (а.с.64-166). У зв`язку з цим, судове засідання було відкладено. Ухвалою суду застосовано до АТ «Альфа-Банк» заходи процесуального примусу у вигляді штрафу та стягнуто штраф в розмірі 2102,00 грн. в дохід державного бюджету (а.с.131-132). В судові засідання 24.11.2020 року та 26.01.2020 року представник Відповідача не з`явився знов. 26.01.2020 року від представника Відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява про відкладення судового засідання та проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Таким чином, не зважаючи на визнання явки обов`язковою та застосування до Відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, його представник в судові засідання не з`явився. У судовому засіданні 26.01.2021 року Відповідач підтримала позицію свого представника, у задоволенні позову просила відмовити повністю. Наполягала на розгляді справи по суті. У судовому засіданні 26.01.2021 року представник Відповідача заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Наполягав на розгляді даної справи та ухваленні рішення. Додатково пояснив, що 27.12.2019 року АТ «Укрсоцбанк» продав з прилюдних торгів через ДП «Сетам» іпотечне майно, яке належало Відповідачу за 532 000,00 грн. Від приватного виконавця на користь АТ «Альфа-Банк» надійшли 452 181,82 грн., що підтверджується наданою Позивачем Відповідачу довідкою від 07.09.2020 року та 14.09.2020 року. Відповідно до цих довідок, а також довідки від 24.07.2020 року, кредитний договір закрито 17.06.2020 року. При цьому, суму за яку було реалізовано іпотечну квартиру, значно перебільшує заборгованості. У задоволені позову просив відмовити повністю. Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 12.10.2011 року Відповідач та АК «Укрсоцбанк» уклали договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №385022090NONREVOLV1 (а.с.4-8). Відповідно до протоколу №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «»Альфа-Банк» від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» (а.с.54-59). Згідно з виконавчим написом №1820 від 18.09.2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О., звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру Відповідача яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кравцем В.В. відкрито виконавче провадження №60699905, за виконавчим написом №1820 від 18.09.2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О., щодо зверненя стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру Відповідача яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (зворот а.с.86). Як вбачається з протоколу №456854 від 27.12.2019 року про проведення електронних торгів ДП «Сетам», квартиру Відповідача, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було продано переможцю торгів [PERSON] , ціна продажу склала 532 000,00 грн. (а.с.99). Згідно з свідоцтвом про придбання майна з електронних торгів від 12.06.2020 року, зареєстровано в реєстрі за №1-714, посвідченого державним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В., [PERSON] належить на праві власності майно, яке складається з квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.151). Відповідно до довідки вих.№76302-23.1 від 07.09.2020 року, яка надана АТ «Альфа-Банк» позичальнику [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №385022090NONREVOLV1 від 12.10.2011 року від органів ДВС надійшли грошові кошти у розмірі 452 181,82 грн. Станом на 07.09.2020 рік кредитний договір закрито (а.с. 149). Із листа №77937-23.1-б/б від 14.09.2020 року АТ «Альфа-Банк» на адресу [PERSON] убачається, що 21.01.2020 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №385022090NONREVOLV1 від 12.10.2011 року від органів ДВС надійшли грошові кошти у розмірі 452181,82 грн. Розглядаючи дану цивільну справу суд також керується наступними нормами права. У той же час, статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст.80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. А ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд погоджується з доводами Відповідача та представника Відповідача щодо того, що Позивачем не надано належних, достатніх та достовірних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог. Надані стороною Відповідача належні, достовірні та допустимі докази свідчать про те, що заборгованість Відповідача перед Позивачем погашено внаслідок реалізації іпотечного майна - квартири, що належала Відповідачу. З огляду на викладене, суд погоджується з аргументами Відповідача та представника Відповідача про недоведеність Позивачем позовних вимог, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити повністю. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні основних позовних вимог, не підлягають задоволенню й вимоги про покладення на Відповідача судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed