Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач з 01 червня 2012 по 30 липня 2012 року навчався в Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МВС України в Донецькій області, 31 липня 2012 року за власним бажанням його було відраховано. При вступі до училища відповідач взяв на себе зобов'язання завершити повний курс навчання та прослужити у підрозділі УДСО при ГУМВС України в Донецькій області не менше трьох років. Між позивачем та відповідачем укладено договір, за яким позивач взяв на себе зобов'язання направити відповідача на навчання, оплатити це навчання, а відповідач - пройти навчання та повернутись до місця служби не менш ніж на три роки. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, однак [PERSON] не завершив повний курс навчання та не відпрацював необхідного терміну, чим порушив умови договору. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 01 червня 2012 року укладено договір № 250 про навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України [PERSON], училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони, згідно якого підрозділ перерахував навчальному закладу кошти на підготовку відповідача в розмірі 13601,29 грн., а відповідач зобов'язався прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в Донецькій області і відпрацювати мінімум три роки. Відповідно до п. 2.4 вищезазначеного договору при неприбутті за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільненні за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку [PERSON] зобов'язується компенсувати всі витрати, що здійснив підрозділ у зв'язку з виплатою грошового утримання на час навчання, проведення навчання та утримання кандидатів у навчальному закладі (арк. справи 6-9). Відповідно до рахунків № ВУ-0004128 від 01 червня 2012 року, № ВУ-0004129 від 01 червня 2012 року, № ВУ-0004420 від 05 липня 2012 року, № ВУ-0004421 від 05 липня 2012 року Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області перераховувало кошти на рахунок Вінницького вищого професійного училища ДДСО при МВС України, слухачем якого був [PERSON] (арк. справи 10-13). Наказом Вінницького вищого професійного училища № 111 від 31 липня 2012 року відраховано за власним бажанням [PERSON] (арк. справи 19-20). Згідно заяви від 06 серпня 2012 року відповідач зобов'язався виплатити кошти витрачені на його навчання (арк. справи 21). Договором від 09 жовтня 2012 року, укладеним між Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в Донецькій області та [PERSON], визначено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання умов договору № 250 (арк. справи 22-23). Згідно довідки Управління державної служби охорони при Управлінні МВС України в Донецькій області заборгованість [PERSON] становить 2475,66 грн. (арк. справи 24). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. При цьому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved