Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 19.11.2018 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. У подальшому [PERSON] ознайомившись і умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 01.07.2019 отримав карту типу: преміальна картка Infinite (кредитний ліміт до 800 000 грн.). Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 04.03.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 122 414,81 гривень, з яких: 106 254,08 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі 95 059,54 - заборгованість за поточним тілом кредита; 11 194,54 - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7 024,75 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 9 135,98 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Виходячи з наведеного, АТ КБ «Приватбанк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. 19.05.2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що [PERSON] не підписував Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», на підставі яких банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування, а також у заявці на приєднання відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів, а інформація про Умови та правила надання банківських послуг, які знаходяться на сайті Банку це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил. Крім того, вказує на те, що позивач не надав інформацію про суму коштів, яка була безпосередньо знята відповідачем з кредитної картки, з наданого розрахунку її встановити неможливо. Враховуючи наведене, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд про відмову в задоволенні позовних вимог. 26.06.2020 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якому вказує на те, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послугах та Тарифах і з якими позичальник ознайомлений про що свідчить підпис в Заяві. Відповідач є повнолітньою і дієздатною особою, на час підписання Заяви усвідомлював значення своїх дій. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів, вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором, таким чином користуючись кредитними коштами відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору. Враховуючи наведене та підстави обґрунтування відповіді на відзив просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила суд врахувати подані письмові пояснення в заяві від 20.04.2021 року та позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ПАТ КБ «Приватбанк» частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі змісту анкети - заяви б/н від 19.11.2018, яка підписана сторонами: [PERSON] , та представником ПАТ КБ «Приватбанк» Дорощук Л.С., встановлено, що [PERSON] підписав анкету -заяву і відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднався до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір, банківського обслуговування, примірник якого отримав шляхом самостійного роздрукування. В заяві також містяться персональні дані відповідача. Даною заявою відповідач висловив згоду про укладення кредитного договору та особистим підписом засвідчив свою згоду (а.с.16). В позові Банк зазначив, що Відповідач ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.5 Договору на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.1.44 Договору. В заяві зазначено, що підписанням цієї анкети-заяви [PERSON] відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 19.11.2018 року станом на 04.03.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 122 414,81 гривень, з яких: 106 254,08 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі 95 059,54 - заборгованість за поточним тілом кредита; 11 194,54 - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7 024,75 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 9 135,98 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 19.11.2018 року [PERSON] ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку підписав анкету-заяву і таким чином уклав із банком договір банківського обслуговування. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши відповідачу кредитну картку та відкривши відповідачу рахунок з наданням кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості, з якої вбачається, що з 28.11.2018 року [PERSON] користувався кредитними коштами. Згідно довідки виданої АТ «Приват Банк» 01.07.2019 року відповідачу відкрито картку терміном дії до травня 2022 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] 30.08.2019 року кредитний ліміт встановлено в сумі 87 000 грн. (а.с.14). До позовної заяви, крім анкети-заяви, представник банку додав паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 01.07.2019 року, що, на думу позивача, свідчить про погодження всіх істотних умов договору, однак анкета-заява, яка підписана 19.11.2018 року та на підставі якої відповідачу було відкрито рахунок і встановлено кредитний ліміт на суму 87 000 грн. не містить відомостей про те, яку саме картку отримав [PERSON] , на які умови він погодився, тому паспорт споживчого кредиту, який підписаний значно пізніше, не може бути підставою, яка свідчить, що [PERSON] відкриваючи рахунок погоджувався на всі умови, які зазначені у паспорті споживчого кредиту. Крім того паспорт споживчого кредиту не містить даних щодо якої саме кредитної картки встановлені умови кредитування, оскільки у ньому зазначено умови кредитування різних типів карток із різними умовами. Крім того, у паспорті споживчого кредиту вказано, що інформація, яка зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 16.07.2019. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними грошима. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 19.11.2018 року розмір процентної ставки не встановлено. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді процентну ставку за користування кредитними коштами. Відтак слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача процентів, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з виписки по договору б/н по карті [PERSON] відповідач в період з 19.11.2018 року по 31.07.2019 року користувався кредитними коштами на суму 84188,05 грн. та здійснив погашення по кредиту на суму 33337,74 грн., таким чином розмір заборгованості за кредитним договором [PERSON] складав 49850,31 грн. З 01.08.2019 року відповідачу змінено кредитний ліміт та 30.08.2019 року [PERSON] встановлено кредитний ліміт в сумі 87 000 грн. Як вбачається з виписки по договору б/н по карті [PERSON] відповідач в період з 01.08.2019 року по 04.03.2020 року користувався кредитними коштами на суму 95125,71 грн. та здійснив погашення по кредиту на суму 91896,34 грн., таким чином розмір заборгованості за кредитним договором [PERSON] складав 3229,37 грн. Суд вважає, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором відповідача за період з 19.11.2018 року по 04.03.2020 року складає 53079,68 грн., що підтверджується виписки по договору б/н по карті [PERSON] . Окрім того, суд зазначає, що прострочене тіло кредиту утворюється за рахунок несплачених відсотків при умові, якщо на дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, та фактично являє собою суму повністю використаного кредитного ліміту та відсотки за користування кредитом в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Вказане також вбачається з виписки за договором №б/н по карті [PERSON] , де Банк після проведення операцій, пов`язаних з автоматичним списанням відсотків за використання кредитного ліміту, комісій, додає розмір вказаних коштів до розміру основного зобов`язання. Суд зауважує, що тіло кредиту це та сума, на яку оформляється кредитний договір та є розміром основного зобов`язання, на який нараховується розмір відсотків за їх використання та у випадку порушення строків та розміру його виконання, відповідно, неустойка, а також інші санкції, встановлені договором. Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором за період з 19.11.2018 року по 04.03.2020 року у розмірі 53079,68 грн., а в решті вимог позову слід відмовити. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2102.00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial