Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач згідно підписаної заяви №б/н від 5.09.2011 року отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту АТ КБ «ПриватБанк» керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких [PERSON] при укладенні договору дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник - АТ КБ «ПриватБанк») свої зобов'язання згідно договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористалася кредитною лінією, проте взяті на себе зобов'язання не виконувала належним чином, у зв»язку з чим станом на 28.10.2018 року заборгованість перед банком складає 19372,12 грн., з яких: 7726,76 грн. - тіло кредиту; 2849,94 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 7396,75 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 898,67 грн. - штраф (процентна складова). На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також 1762 грн. сплаченого судового збору. АТ КБ «ПриватБанк» не забезпечили явку представника у судове засідання, звернувшись в суд з клопотанням про розгляд справи у відсутності їхнього представника, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позов не подала. Ухвалою суду від 21.01.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 5.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг відповідно до умов заяви №б/н, згідно якої відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Таким чином, між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідач одержала кредит. При укладенні даного договору сторони також погодили, що позичальник дає згоду щодо встановлення кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 вказаного договору) на підставі чого, банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 4000 грн. Відповідно до п. 1.1.7.11 договору, сторони погодили, що договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Пунктом 1.1.7.43 договору передбачено, що дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках договору або договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій банку, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Згідно п.п. 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6 договору за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). На боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п.п. 2.1.1.12.2.1, 2.1.1.12.6.1 договору). Згідно п.2.1.1.7.6 договору при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті в зазначені банком терміни. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок №б/н в національній валюті - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 4000 грн., відповідач скористалася кредитною лінією, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 5.09.2011 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 28.10.2018 року заборгованість перед банком складає 19372,12 грн., з яких: 7726,76 грн. - тіло кредиту; 2849,94 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 7396,75 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 898,67 грн. - штраф (процентна складова). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У силу ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Отже, у результаті невиконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов'язань, у неї виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 19372,12 грн., з яких: 7726,76 грн. - тіло кредиту; 2849,94 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 7396,75 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 898,67 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з останньої в користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 5.09.2011 року на загальну суму 19372,12 грн., що виникла станом на 28.10.2018 року. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з'явився, а також ним не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. У силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved