Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Біляївська міська рада Одеської області звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] з вимогою позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що неповнолітня [PERSON] проживає разом із бабусею та старшою сестрою. Батьки окремо знімають житло, зі слів матері у них відсутні умови для розвитку та проживання дитини. У зв`язку з чим, батьки не приділяли достатньої уваги дитині, не цікавились її життям та навчанням, тобто повністю був відсутній контроль за дитиною з боку батьків. Відповідно характеристики зі школи, дівчинка навчається не в повну міру, має низький рівень успішності з усіх предметів, домашні завдання не виконує, навчання для неї має другорядне значення. Має занижену самооцінку до своїх успіхів, не вимоглива до себе, за період навчання 2019-2020 року має 406 пропусків. Низький рівень контролю батьків по відношенню до дитини привів до того, що працівниками поліції 11.05.2019 р. [PERSON] було виявлено в будинку 40-річного громадянина, який незаконно виготовляв наркотичні речовини. Дитину було вилучено та доставлено до Біляївської ЦРЛ, після цього до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської РДА, з якого за заявою матері вона повернулась додому. Однак, неповнолітня [PERSON] продовжує не відвідувати школу, її було виявлено в пізній час в закладі громадського харчування, мав місце випадок насилля над іншою дитиною. Наразі вона проживає з повнолітнім хлопцем, та з її слів не бажає навчатись. Бабуся та старша сестра вплинути на неї не можуть, а батьки через вживання алкоголю взагалі перестали контролювати дівчинку та не усвідомлюють наявної проблеми. Ухвалою суду від 23.04.2020 року справу було призначено до підготовчого засідання (а.с. 30-31). Представник позивача в судове засідання не з`явилась, та в матеріалах справи наявна заява в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 42). Представник служби у справах дітей Біляївської РДА, просила справу розглядати за її відсутності (а.с. 43). Прокурор в судове засідання не з`явився, та в матеріалах справи наявна заява від нього в якій позовну заяву підтримав в повному обсязі (а.с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась та надала суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та надав суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог (а.с. 40). Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи заяви відповідачів, в яких вони не заперечували проти позовних вимог, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 196 (а.с. 23). Директор Біляївського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернулась до начальника управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Біляївської міської ради із листом в якому повідомилось про те, що спеціалістами Біляївської ЗОШ № 1, служби у справах дітей та БРЦСССДМ був здійснений виїзд за адресою [ADDRESS] . в ході якого було встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом із своєю бабусею, батьки проживають окремо. Будинок задовільний для проживання дитини. Однак дівчинка прогулює навчання та зі слів бабусі, батьки не займаються вихованням дитини, не здатні задовольнити її потреби. В ході бесіди з батьками дитини, було запропоновано на засіданні ради з питань захисту інтересів дитини вирішити питання щодо не виконання батьками своїх обов`язків. Відповідачів по справі було викликано на засідання ради з питань захисту ітнтересів дитини Біляївської міської ради (а.с. 20, 21, 22). [PERSON] бажаючи повернути дитину із центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської РДА, звернулась до начальника управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Біляївської міської ради із заявою про обстеження її житлово-побутових умов (а.с. 16). На вимогу заяви [PERSON] було перевірено та складено два акти обстеження житлово-побутових умов за адресами можливого проживання неповнолітньої [PERSON] , а саме: за адресою проживання батьків [PERSON] , [PERSON] в [ADDRESS] , який вони винаймають за усною домовленістю та відповідно акту кімнати якого потребують косметичного ремонту, в будинку є світло, опалення, вода, зручності на вулиці, в будинку чисто та прибрано, є два ліжка, телевізор, меблі. Мати бажала повернення дитини додому. Та згідно акту обстеження житлово-побутових умов будинку бабусі дитини за адресою [ADDRESS] , будинок має добрі, необхідні умови для проживання, за результатом бесіди із бабусею, вона буде допомагати утримувати виховувати дитину (а.с. 19). За результатами протоколу бесіди з неповнолітньою [PERSON] від 28.10.2019 р., проведеної внаслідок події побиття нею неповнолітньої [PERSON] , дівчинка надала пояснювальну, де обіцяла не вчиняти насилля над дітьми (а.с. 15). 21.01.2020 р. було проведено бесіду з [PERSON] та її хлопцем з приводу невідвідування нею навчального закладу (а.с. 13). У своїх поясненнях наданих прокурору Іллічівської прокуратури, [PERSON] , пояснила, що її не цікавить навчання (а.с. 12). Згідно характеристики учениці 9-Б класу, наданої класним керівником та директором Біляївської ЗОШ №, [PERSON] навчається не в повну міру своїх сил, має добру пам`ять, здатність до гуманітарних наук, однак домашні завдання не виконує, за умов присутності на році часто відволікається, не усвідомлює своїх обов`язків як ученика. Не вимоглива до себе, дещо занижена самооцінка, приймала участь у змаганнях, та через пропуски зайнять більше цього не робить. Батьки не приділяють їй уваги (а.с. 11). Листом заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури до голови Біляївської міської ради № 16.68-52-2251ВИХ-20 від 28.02.2020 р. було повідомлено, що в ході проведення обшуку будинку [ADDRESS] було виявлено наркотичні засоби, особу, яка там проживає та неповнолітню [PERSON] , яку було вилучено та доставлено до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської РДА. В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 115 КК України. Було встановлено, що [PERSON] належним чином не відвідує школу, має 406 пропусків за поточний навчальний рік, проживає з хлопцем, не цікавиться навчанням (а.с. 10). Рішенням голови Біляївської міської ради № 59 від 26.03.2020 р. було затверджено висновок органу опіки та піклування Біляївської міської ради, яким було встановлено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] . З рішення вбачається, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та зловживають спиртними напоями, проявляють низький контроль за навчанням, вихованням дитини, що призвело до вилучення дитини з подальшим направленням до лікарні та центру. Профілактичні бесіди проводились (а.с. 6-8). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, оскільки вони не цікавиться їх життям, здоров`ям, розвитком, не приймає участі в вихованні, не піклується про неї, не створили належних умов для життя та розвитку, відверто ігнорують виконання покладених на них батьківських обов`язків, а тому мають бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ч. 4. 5 ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З наданим суду висновком органу опіки та піклування, суд згоден, та приймає до уваги та вирішив задовольнити вимогу про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В даному випадку, представник позивача просить стягувати з батьків аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2200 грн. з обох. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено, що у відповідачів наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких вони повинні утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В частині стягнення аліментів, суд керується в тому числі, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», так у разі якщо рішення ухвалено проти кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним, тому вважає за доцільне призначити стягнення аліментів по 1100 грн. з кожного. При визначенні сум аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , та [PERSON] , суд керується Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень., за таких обставин мінімальна сума аліментів, яку необхідне стягнути з відповідача, становить 50% від прожиткового мінімуму, що складає не менше 1100 грн. Тому з [PERSON] , [INFO] слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно у розмірі 1100 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.04.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , шляхом перерахування на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Та з [PERSON] , [INFO] слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно у розмірі 1100 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.04.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , шляхом перерахування на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial