Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

В березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що 27 жовтня 2008 року вони з відповідачем розлучилися, їхній син [PERSON], [INFO], залишився проживати з нею. Відповідач [PERSON] згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави сплачував аліменти на утримання їхнього сина. 01 вересня 2014 року [PERSON] вступив до медичного коледжу ВДНЗУ «Українська медична стоматологічна академія» та продовжує навчання по цей час, в звязку з чим останній потребує додаткової матеріальної допомоги. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, при цьому останній не погодився саме щодо розміру аліментів заявлених позивачкою і сумі 1200 грн., оскільки такий розмір аліментів є для нього, як не працюючого - непосильним, одночасно вказавши, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 800 грн. щомісяця. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 27 жовтня 2008 року. [PERSON] подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається у медичному коледжі ВДНЗУ «Українська медична стоматологічна академія» медичного відділення 2 курсу, 2/9 групи спеціальності «Стоматологія ортопедична», на денній, контрактній формі навчання ( а.с 8). Як пояснила у судовому засіданні позивачка, вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, 18 лютого 1998 року у них з відповідачем народився син [PERSON], після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання сина в примусовому порядку до досягнення останнім повноліття. Проте, на даний час син навчається на 2-му курсі денного відділення, контрактної форми навчання у медичному коледжі ВДНЗУ «Українська медична стоматологічна академія» медичного відділення, за спеціальністю «Стоматологія ортопедична», в звязку з чим не має можливості працювати та заробляти самостійно на життя, а тому потребує матеріальної допомоги. Також, вказала, що загальна сума вартості навчання у даному навчальному закладі складає 24\~900,00 грн.. При цьому, в обгрунтування позову вказувала, що жодної фінансової допомоги на розвиток і навчання сина відповідач не надає, в звязку з чим остання вважає, що відповідач може надавати допомогу в твердій грошовій формі у розмір 1 200 грн.. Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ч.ч.1,2 ст. 27 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами внесеними Протоколом №11 статя 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користуються рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюбу, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідним в інтересах дітей. Викладені вище обставини зазначені суду позивачкою, як обґрунтування своїх позовних вимог, не заперечувалися і самим відповідачем. Поряд з цим, в обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач [PERSON] вказував, що він на даний час не працює, в звязку з чим сума у розмірі 1200 грн. є для нього непосильною. При цьому, вказував, що він визнає розмір аліментів, котрий може сплачувати щомісячно, в твердій грошовій сумі і в розмірі 800 грн.. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачем по справі до досягнення дитиною повноліття сплачувались аліменти щомісяця в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положення ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки, зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обовязок батьків утримувати повнолітню доньку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але не менше 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає до часткового задоволення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України\~ визначено, що якщо позивача, на користь\~ якого ухвалено рішення, звільнено від сплати\~ судового збору, він стягується з\~ відповідача\~ в дохід\~ держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~ вимог. \~ \~ \~ \~\~\~ Таким чином, у відповідності до вимог\~ ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачка [PERSON] у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір»\~ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, який\~ виник\~\~ у справах\~ про стягнення аліментів,\~ тому\~\~ судовий\~ збір\~ підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ставок визначених ЗУ «Про судовий збір», які діяли на момент\~ звернення позивачки до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial