Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.11.2015 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 150000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 10.05.2019 виникла заборгованість у сумі 189733 грн. 33 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 151875, 64 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 37857 грн. 64 коп. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому просить стягнути в примусовому порядку з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 151875, 64 грн.. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, заперечення на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] проти чого представник позивача не заперечує. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 06.11.2015 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 150000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Як вбачається із розрахунку представленого позивачем відповідач [PERSON] зобов`язання за договором не виконував у строки і це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 10.05.2019 становила 189733 грн. 33 коп., з яких 151875 грн. 64 коп. заборгованість за кредитом, 37857 грн. 69 коп. нараховані відсотки за кредитним договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 1049 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи наведене, суд вважає, що заборгованість за кредитним договором відповідача розміром 151875 грн. 64 коп., підтверджена розрахунком наявним в матеріалах справи, який не викликає сумніву щодо достовірності, тому суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки критично оцінює невиконання відповідачем [PERSON] грошового зобов`язання, а відтак заборгованість за кредитним договором підлягає до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2020 грн. 50 коп. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved