Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обгрунтовує тим, що 05 травня 2021 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №15033, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 37 300 грн. зі сплатою 56% річних, на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше травня 2026 року. Позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором. Станом на 06 жовтня 2021 року за [PERSON] рахується заборгованість за Договором про споживчий кредит №15033 від 05.05.2021 року в сумі 45231,52 грн., з яких: 36895,65 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 8273,46 грн. - заборгованість за процентами; 32,26 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 30,15 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Зважаючи на те, що [PERSON] свої зобов`язання не виконав, просили стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 45231,52 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 15 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 12 жовтня 2021 року о 14 год. 00 хв. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому позов підтримує повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 05 травня 2021 року було укладено Договір про споживчий кредит №15033, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 37 300 грн. зі сплатою 56% річних, на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше травня 2026 року. Позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання. Із матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості встановлено, що непогашена заборгованість [PERSON] перед АТ «Державний ощадний банк України» за Договором №15033 від 05 травня 2021 року становить 45231,52 грн., з яких: 36895,65 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 8273,46 грн. - заборгованість за процентами; 32,26 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 30,15 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 549, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved