Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач, Банк) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором б/н від 20.06.2015 в сумі 13923,06 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг 20.06.2015 підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 6500 грн; для користування картковим рахунком відповідачем отримано кредитну картку. Через порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість по кредиту, яка станом на 14.10.2020 дорівнює 13923,06 грн, з яких 9823,08 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4099,98 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 08.12.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.73). Позивач правом участі в судовому засіданні не скористався, за змістом позову просить розглянути справу без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою місця його проживання, відповідні поштові відправлення повернуто на адресу суду із відміткою про відсутність адресата (а.с.82-85). В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20.06.2015 відповідачем заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за якою відповідач висловив згоду, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними правилами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.17). До Анкети-заяви Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.18, 19-61). Відповідно до довідок Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 20.06.2015 було видано кредитну картку: № [NUMBER] - 29.03.2017 терміном дії до 03/21; з 29.03.2017 встановлений кредитний ліміт - 6500 грн, з 02.08.2018 кредитний ліміт дорівнює 0,00 грн (а.с.15,16). За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 29.03.2017 по 01.03.2020 відповідач користувався кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом (а.с.12-14). Станом на 14.10.2020 заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.06.2015 дорівнює 13923,06 грн, з яких 9823,08 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4099,98 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.8-11). Клопотання позивача про огляд веб-сайту, а саме огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №6, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.06.2015)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 276-301 повного договору, є таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. За приписами ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Положеннями ч.7 ст.85 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Позивачем до позову додані роздруковані Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли на момент підписання договору, а саме витяг, як зазначено позивачем в позові, що містять, в тому числі, розділ 2.1.1, які досліджені судом під час розгляду справи, а необхідність встановлення та фіксування змісту таких Умов та Правил через їхній огляд на веб-сайті по зивачем в клопотанні не обґрунтована та судом не вбачається. Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Враховуючи викладене, а також те, що у справі відсутні заперечення відповідача щодо факту отримання кредиту в АТ КБ «Приватбанк», суд доходить висновку, що в порушення норм закону відповідач зобов`язання за укладеним ним з Банком договором (заявою-анкетою), з огляду на надані Банком розрахунок заборгованості та виписки з особового рахунку відповідача, яка є регістром аналітичного обліку, тобто внутрішнім первинним документом банку, а отже, належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі, належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 14.10.2020 утворилась спірна сума заборгованості в розмірі 13923,06 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved