Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує, щодо постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач добровільно звернувся до позивача із заявою №б/н від 20.05.2015 року на підставі якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] своїм підписом у вищевказаній заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті «ПриватБанк» - складає між ним та банком договір №б/н від 20.05.2015 року. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №191/5077/16-ц. Таким чином, позичальник дав свою добровільну згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту за даним договором та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Водночас [PERSON] зобов'язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п.2.1.1.5.7 Договору). Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. У відповідності із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вимогами ст.629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що станом на 05 липня 2018 року заборгованість відповідача за договором складає: - 13054,06 грн. - заборгованість за наданим кредитом; - 1152,70 грн. - заборгованість по судових штрафах. Всього заборгованість [PERSON] перед акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», по даному кредитному договору, яка підлягає стягненню становить - 14206,76 грн., що вбачається із ціни позову та змісту позовних вимог. Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме: сплачений при подачі позовної заяви в суд - судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved