Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

АТ «Юнекс Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові до суду позивач вказав, що 17 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «Юнекс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Юнекс Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 36.45.1117.ФО_К від 17.11.2017, за яким банк надав позичальнику кошти в сумі 40000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 процентів річних та комісією за обслуговування кредиту 2,99 відсотка щомісячно зі строком погашення кредиту не пізніше 17.11.2020. Проте відповідач не виконує зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускає порушення умов кредитного договору. Станом на 10 травня 2019 року, загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком становить 37 491,35 грн., у тому числі: 27601,88 грн. - сума заборгованості за кредитом, 9880,47 грн. - сума заборгованості по процентам та комісіям. Враховуючи вищевикладене просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 37491,35 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. В судове засідання представник позивача АТ «Юнекс Банк» не з`явився направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи, належним чином повідомлений. відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення, з таких підстав. Із копії договору (а.с.5-9, 20-25) вбачається, що 17 листопада 2017 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 36.45.1117.ФО_К від 17.11.2017, за яким банк надав позичальнику кошти в сумі 40 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 процентів річних та комісією за обслуговування кредиту 2,99 відсотка щомісячно зі строком погашення кредиту не пізніше 17.11.2020, відповідно до графіку погашення забооргованості (а.с.10-11). Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] (а.с.12) останній отримав кредитнікошти в розмірі 40000 грн. 17.11.2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.13-14) станом на 10.05.2019, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитом становить 37 491,35 коп., у тому числі: сума заборгованості за кредитом 27610,88 грн.; сума заборгованості за процентами та комісіями 9880,47 грн. Із копії паспорта боржника (а.с.15-19) вбачається, що останній зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто законом встановлено, що обов`язковою умовою кредитного договору є сплата процентів. Частиною 1 ст. 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. За кредитним договором, банк зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Частина 1 ст. 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по договору, за яким банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а клієнт умови договору не виконує, відповідач порушує майнові права АТ «Юнекс Банк», тому суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 37 491,35 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн., що підтверджується меморіальним ордером № 605 від 14.05.2019, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved