Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

В 2018 року позивач [PERSON]\~«СК «ПЗУ Україна» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір серії АМ 645503 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «Cherry Eastar» д.н.з. [NUMBER]. До страхової компанії «ПЗУ Україна» від потерпілої [PERSON] надійшла заява від 30.08.2017 року про виплату страхового відшкодування за шкоду, повязану з пошкодженням її автомобіля [NUMBER] під час ДТП, яка мала місце 27.08.2017 в [PERSON] Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області з вини [PERSON] як водія автомобіля [NUMBER], забезпеченого договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АМ 645503, чинного на дату ДТП. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2017 року (справа № 369/9633/17) 27 серпня 2017 року близько 13 год 30 хв в Київській області, Києво-Святошинський райн, с.Софіївська Борщагівка, вул. Шевченка, 188, водій [PERSON] керувала автомобілем [NUMBER], при зустрічному розїзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила п. 13.3 Правил дорожнього руху України. Постановою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказана подія була визнана позивачем страховим випадком. Позивачем виплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 24\~159, 18 грн, що підтверджується платіжним дорученням №8315 від 17.11.2017 року. Оскільки відповідач письмово не повідомила позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Тому позивач просив стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди в розмірі 24\~159,18 грн. та судовий збір в розмірі 1\~762 грн. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти позовних вимог. Суду пояснила, що відразу після настання ДТП вона зателефонувала до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та повідомила про стразовий випадок. Представник страхової компанії їй повідомив, що телефонного дзвінка достатньо і не передбачає присутності представника страховика. До моменту отримання позовної заяви вона була упевнена, що всі зобовязання перед страховою компанією вона виконала та претензії з боку страховика до неї відсутні. Зазначила, що відсутність письмового повідомлення від неї про настання страхового випадку є необґрунтованою підставою вимагати відшкодування нею завданої шкоди в порядку регресу, так як причина відсутності її письмового повідомлення є поважною, а саме наступного дня їй терміново необхідно було їхати в м.Вінниця. Тому просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір серії АМ 645503 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «Cherry Eastar» д.н.з. [NUMBER]. 27 серпня 2017 року близько 13 год 30 хв в Київській області, Києво-Святошинський райн, с.Софіївська Борщагівка, вул. Шевченка, 188, водій [PERSON] керувала автомобілем [NUMBER], при зустрічному розїзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався назустріч. Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2017 року (справа № 369/9633/17) [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль потерпілої особи «Honda Civic» д.н.з. [NUMBER]. До страхової компанії «ПЗУ Україна» від потерпілої [PERSON] надійшла заява від 30.08.2017 року про виплату страхового відшкодування за шкоду, повязану з пошкодженням її автомобіля [NUMBER] під час ДТП, яка мала місце 27.08.2017 в [PERSON] Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області з вини [PERSON] як водія автомобіля [NUMBER], забезпеченого договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АМ 645503, чинного на дату ДТП. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком. На підставі Звіту №185264 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного [PERSON] (ТОВ «СОС Сервіс Україна») та згідно з страховим актом №UA2017082700017/L01/01 від 16.11.2017 року ПрАТ «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування. Згідно платіжного доручення № 8315 від 17.11.2016 позивачем проведено виплату страхового відшкодування в сумі 24\~159,18 грн. на узгоджений рахунок потерпілого. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1\~ст. 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1\~ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно абз. «ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону. Виходячи з аналізу статей\~33,\~38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього\~Закону\~змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін\~Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. Відповідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, в разі якщо винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особа, яка має договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не повідомила, протягом трьох днів, про настання страхового випадку страховику, без поважних причин, страховик отримує право на відшкодування виплаченого страхового відшкодування за рахунок цієї особи. Щодо тверджень\~відповідача [PERSON]\~про повідомлення\~страховика засобами\~телефонного звязку\~про настання\~страхового випадку,\~слід зазначити,\~що статтею\~ 33\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин чітко передбачено обовязок страхувальника невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідачем [PERSON] належних доказів повідомлення страховика про настання страхового випадку суду не надано. Разом з тим, необхідність термінового відїзду до м.Вінниця 28.08.2017 року, тобто наступного дня після ДТП, та повернення до м.Київ 16.09.2017 року суд не вважає поважною причиною неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки поважними причинами\~пропуску строку\~визнаються тільки\~ті обставини,\~які є\~обєктивно непереборними,\~незалежними від\~волевиявлення сторони\~та повязані\~з дійсними\~істотними перешкодами\~чи труднощами\~для вчинення\~процесуальної дії. Окрім того, після спливу обставин, які на думку відповідача, унеможливлювали звернення із письмовою заявою, відповідач [PERSON] не зверталась із відповідною заявою до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved