Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.03.2016 між банком та [PERSON] була підписана заява № б/н з метою отримання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 46 000,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів, позивач просив суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором у сумі 42 318,91 грн., а також судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2020 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 30.09.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 09.03.2016 року ним було підписано анкету-заяву приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» та отримано картку для виплат, а згодом картку «Універсальну», якою він користувався протягом 2018-2019 років. Проте, підписана ним анкета-заява не містить інформації щодо відсотків користування кредитним лімітом, сум комісії, строку повернення кредити (користування ним). Крім того позовна заява та додані до неї документи не містять підтвердження, що саме з доданими позивачем Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом та неустойка і інші штрафні санкції, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. Позовні вимоги визнав частково та просив задовольнити їх в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості за тілом кредиту 34 483,51 грн. 21.10.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг із зазначенням персональних даних, адреси проживання, та іншої інформації необхідної для отримання кредитної картки. Підписавши таку заяву банк та відповідач приєдналися та зобов`язалися виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, оскільки такі в сукупності складають Договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторонами були обумовлені усі істотні умови. На підтвердження суми заборгованості за кредитним договором банком подано розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано та з якого вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувалася наданими коштами (розраховувалася в торгових мережах, знімав готівку в банкоматах, поповняв кредитний рахунок). Також позивачем було зазначено, що наказом про затвердження редакції Умов та Правил надання банківських послуг підтверджується, що саме ця редакція була чинною на момент підписання заяви відповідачем. Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволені позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.03.2016 року між банком та [PERSON] була підписана заява № б/н з метою отримання банківських послуг. Підписавши вказану заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В ст. 634 ЦК України зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Верховний суд у постанові від 06.02.2018 року у справі №755/2720/16-ц висловив правову позицію, яка полягає в тому, що відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «Приват Банк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку. При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором б/н від 09.03.2016 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON] станом на 18.05.2020 року видно, що зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, наслідком чого є заборгованість на загальну суму - 42 318,91 грн., яка складається з наступного: 34 483,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7 835,40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн., на підставі ст.

Outcome: approved