Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в період з 18.06.2019 по 01.02.2021 у сумі - 112139,35 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 з відповідача на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 18.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач протягом тривалого часу не сплачує присуджені аліменти в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 36864,83 грн. За розрахунками позивача пеня за несплату аліментів в період з 18.06.2019 по 01.02.2021 складає 112139,35 грн, тому просить стягнути вказану суму пені. Ухвалою суду від 01.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній справі. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Допитаний в порядку судового доручення в судовому засіданні Кременецьким районним судом Тернопільської області [PERSON] пояснив, що він позов не визнає, доказів і пояснень на підтвердження своїх заперечень надавати не бажає, не заперечує проти наявності заборгованості по сплаті аліментів, не одружений, на утриманні нікого не має, не заперечував проти проведення судового розгляду в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.06.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] по виконавчому листу № 185/5784/19 станом на 01.02.2021 за період з 18.06.2019 по 01.02.2021 становить 36864,83 грн. Заборгованість з моменту пред`явлення виконавчого документа до виконання становить 28753,07 грн. А за розрахунком позивача заборгованість за період з 18.06.2019 по 01.02.2021 становить 112139,35 грн. (а.с. 9,4). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Постановою від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-Ц (провадження N 14-616ЦС18) ВП ВС зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Відповідач не надав доказів на підтвердження підстав для зменшення судом розміру неустойки відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України. Позивач відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України надав докази того, що відповідач заборгував сплату аліментів позивачу на утримання їх спільної дитини за період з 18.06.2019 по 01.02.2021 у розмірі 36864,83 грн, а з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання 28753,07 грн. Тому виходячи з цього позивач має право відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України на стягнення з відповідача неустойки (пені), що не перевищує розміру 100 відсотків заборгованості із сплати аліментів. Враховуючи те, що пеня може бути нарахована в тих випадках, коли є вина платника аліментів у несплаті аліментів за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, суд доходить висновку, що розмір пені має відповідати розміру заборгованості із сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання, а не з дня ухвалення судового рішення, яким встановлюється обов`язок із сплати аліментів на відповідну дату. Тому суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня (неустойка) за прострочення сплати аліментів у сумі 28753,07 грн, що становить 100 відсотків заборгованості із сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Стаття 430 ЦПК України не передбачає негайне виконання судового рішення у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial