Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї кредитної заборгованості у сумі 14823,45 гривень. Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладеного між позивачем та [PERSON] договору кредиту, зобов`язання позичальника перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач. Відповідач подала до суду відзив, у якому висловила свою незгоду із заявленим позовом, оскільки матеріали справи не містять підтвердження щодо ознайомлення та погодження [PERSON] з Витягом з Тарифів та Витягом з Умов та що саме ці Умови розуміла остання, підписуючи заяву-анкету, а Анкета-Заява не містить умов щодо відсотків, відповідальності у вигляді неустойки. Також вказує на те, що банком не підтверджено наявності в [PERSON] на день смерті заборгованості у заявленому розмірі. Представником позивача подано відповідь на відзив, у якому наголошено на тому, що зміст кредитного договору зафіксовано в заяві Позичальника, Умовах і Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Сторонами при укладанні договору були обумовлені усі істотні умови. З наданої виписки з карткового рахунку прослідковується, що [PERSON] було встановлено кредитний ліміт, вона користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки. Також вказує на те, що відповідачем поданий розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися. Сторони даний договір не оскаржували. Крім того, представник позивача зазначає, що штраф і пеня нараховані відповідачу за порушення кредитних зобов`язань. Ухвалою суду від 29 травня 2020 року задоволено клопотання про витребування доказів. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. За умовами укладеного кредитного договору від 06.04.2011 № б/н оформленого на підставі Анкети-Заяви від 06.04.2011 року, Умов та Правил надання банківських послуг (надалі Договір, а.с. 9, 10-41) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) надав [PERSON] (далі - Позичальник) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12400,00 гривень. [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2017). Посилаючись на\~обставини щодо\~неналежного виконання\~Позичальником своїх\~зобов`язань\~за кредитним\~договором позивач\~зазначив що\~станом на\~дату смерті\~останньої утворилася\~заборгованість,\~загальний розмір\~якої склав\~14823,45\~гривень (в\~т.ч.\~7728,73\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту,\~7044,72\~грн \~заборгованість за\~нарахованими відсотками,\~50,00\~грн заборгованість\~за нарахованою\~пенею за\~несвоєчасну сплату\~боргу на\~суму віл\~100\~грн). У межах судового розгляду даної справи банківська установа просить стягнути з відповідача (спадкоємця позичальника) вказану суму заборгованості. З наданої Мукачівською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №97/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до Мукачівської державної нотаріальної контори 11 травня 2017 року звернулася [PERSON] . Крім того, з даних листа центру надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради від 03.06.2020 №01-32/5316 вбачається, що на день смерті [PERSON] були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 Цивільного кодексу України). \~Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої\~статті 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (частина перша статті 1282 Цивільного кодексу України). У відповідності до частини другої\~статті 1282 Цивільного кодексу України\~вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Таким чином, з урахуванням положень \~статті 1218 Цивільного кодексу України\~ [PERSON] прийняла усі права та обов`язки, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі\~№ 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок відносно того, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, суб`єктного складу учасників судового процесу, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року прийнятій у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18). В п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Наявні у справі доказові матеріали (копії заяви про прийняття спадщини, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії паспорта серії [NUMBER] ) свідчать про те, що одним із спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , є [PERSON] . В свою чергу, позов пред`явлено до [PERSON] . Разом з тим, позивачем не надано та судом не отримано належних доказів успадкування [PERSON] майна після смерті [PERSON] . Крім того, судом надіслано копію спадкової справи на адресу позивача, однак позивачем не заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] (спадкоємиця, що прийняла спадщину) та не заявлено клопотання про залучення співвідповідача. Отже, в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити, оскільки така є неналежним учасником спірних правовідносин. Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1921,00 гривень слід покласти на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed