Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № б/н 16.10.2013 року у розмірі 22443,80 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.10.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. У порушення умов кредитного договору № б/н від 16.10.2013 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі в результаті чого станом на 18.03.2019 року має заборгованість в розмірі 22443,80 грн., а саме: 7189,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5467,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7360,49 грн. - нарахована пеня за прострочене зобовязання; 881,51 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн.- штраф (фіксована частина); 1044,94 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений . Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанку» від 16.10.2013 року, відповідач отримав від позивача платіжну картку з встановленням на неї кредитного ліміту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (Далі -Умов) складає між відповідачем та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Крім того, підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до довідки про умови кредитування базова процентна ставка за користування кредитними коштами була встановлена 2,5% на місяць. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити Банку штрафи. В період дії договору, відповідач належним чином не дотримувавсяумов договору, внаслідок чого станом на18.03.2019 року має заборгованість в розмірі 22443,80 грн., а саме: 7189,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5467,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7360,49 грн. - нарахована пеня за прострочене зобовязання; 881,51 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн.- штраф (фіксована частина); 1044,94 грн. - штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами. Згідно з частиною другою татті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Сума основного боргу складає 7189,63 грн., сума нарахованої пені 7360,49грн., що значно перевищує розмір збитків. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру основного боргу 7189,63 грн. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення суми штрафів, суд зазначає наступне. Встановивши, що на суму виниклої заборгованості позивачем нарахована пеня та сума штрафів, яка складається з фіксованої частини та процентної складової, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована частина), та 1044,94 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц. За таких обставин суд вважає, що стягненню підлягає сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 22443 грн. 80 коп., з яких: 7189,63 грн. - заборгованість за кредитом; 5467,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7189,63 грн. - заборгованість з пені. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 16.10.2013 року в розмірі 22443 грн. 80 коп.. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved