Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В вересні 2013 року позивач [PERSON] звернувся з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до Улянівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа - Реєстраційна служба Миколаївського районного управління юстиції про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.03.2005 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він є спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS], належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю МК № 3905, виданого Улянівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 20.08.1009 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №73. На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок з усіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями. Отримавши свідоцтво він не звернувся до відповідних органів для отриманні державного акту на землю. На сьогоднішній день отримання державного акту законом не передбачено, а тому реєстраційна служба відмовила йому у реєстрації свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням саме державного акту. Враховуючи викладене позивач просив задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини і просив його задовольнити. Представник відповідача - Улянівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2005 року позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. З зазначеного свідоцтва вбачається, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] , належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю МК № 3905, виданого Улянівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 20.08.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №73. На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок з усіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями. Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України в редакції від 11.01.2005 року, яка діяла на час виникнення даних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно статті 1299 Цивільного Кодексу України ( в редакції від 01.01.2005 року) якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 Цивільного Кодексу України). Відповідно до вимог статті 182 Цивільного Кодексу України, в редакції 01.01.2005 року, який діяв на час виникнення даних правовідносин, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Отже, з системного аналізу вищезазначених вимог Закону, які діяли на час виникнення вказаних правовідносин, вбачається, що позивачу [PERSON] необхідно було своє право власності на земельну ділянку зареєструвати в Улянівській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області та отримати Державний акт на право власності на землю, яка (реєстрація) на 2005 рік була підставою для виникнення права власності на спадкову земельну ділянку. Згідно п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22 червня 2011 року документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду , що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області [PERSON] було обґрунтовано відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням державного акту, що підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку. Разом з цим, згідно вимог ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути також і визнання права. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved