Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідачки, про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12457,74 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (далі Договір), за яким відповідачка отримала від банку кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобов`язання за Договором, а відповідач в порушення Договору не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом. Таким чином, сума заборгованості за Договором станом на 09.06.2019 року складає: 12457,74 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредита - 4943,80 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 2214,69 грн., пеня за прострочене зобов`язання - 3401,44 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 828,39 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 569,42 грн. - штраф (процентна складова). Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові віитрати в розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився до суду надіслав заяву із клопотанням про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не з`явилася, хоча відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, була своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та відзив на позов не надав, суму заборгованості за договором АТ КБ «Приватбанк» не оспорював. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до Кредитного договору № б/н від 01.06.2011 року укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , остання отримала кредит в сумі 3400 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору , на підставі яких Клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для позивача передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.7 вказаних Умов Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідач не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач за договором б/н від 01.06.2011 року своєчасно не виконував, внаслідок чого станом на 09.06.2019 року заборгованість складає 44397,52 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.04.2015 року станом на 20.05.2019 року в сумі 12457,74 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредита - 4943,80 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 2214,69 грн., пеня за прострочене зобов`язання - 3401,44 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 828,39 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 569,42 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved