Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до судуі з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором споживчого кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.04.2018 р. між [PERSON] та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» було укладено договір №0112-23 про споживчий кредит. Згідно п.2.1. договору банк зобов`язувався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.2.2. договору кредит надається в загальному розмірі 23000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23.04.2023 р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору із фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 56 процентів річних. Однак, відповідач не виконала договірних зобов`язань та станом на 03.07.2020 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 17393,98 грн. Просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, поважних причин такого суду не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.04.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір № 0112-23 про споживчий кредит /а.с.10-18/. Відповідно п.2.2 договору відповідач отримала грошові кошти у сумі 23000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23.04. 2023 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 56 % річних за користування кредитом /п.2.4.1/. Згідно п.2.4.2. договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного договором. Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно п.3.3.1 договору, всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій, тощо) здійснюється шляхом списання банком коштів, в договірному порядку з поточного рахунку. Пунктом 3.3.2 договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з договором. Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 383,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з травня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів менше розміру, встановленого у п.п. 3.3.3 цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими (п.3.3.4 цього договору). Строк прострочення виконання зобов`язань позичальника перевищив 58 днів. Відповідно до п.3.9.3.2 договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Пунктом 4.3.3 Договору передбачено, що у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно п.8.1 договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, передбачених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Відповідно до п. 8.3 Договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та або/сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не виконала зобов`язання по кредиту та допустила утворення заборгованості згідно умов укладеного договору №0112-23. Станом на 03.07.2020 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 17393,98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 14 566,74 грн., проценти за користування кредитом - 2694,83 грн., комісія за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 33, 17 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 232,11 грн., сума сплаченої пені - 265,28 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 43,23 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 33,62 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -5,37 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 50,19 грн. Заперечень щодо наданого позивачем розрахунку розміру заборгованості відповідач не подала. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Крім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір при поданні позову до суду у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved