Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення 11613.48 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 13.09.2016, а також понесених судових витрат. Позов мотивований тим, що 13.09.2016 Відповідачем, з метою отримання банківський послуг від Позивача, була підписана Заява б/н, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір. Власним підписом у вказаній Заяві Відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли на момент підписання Заяви у письмовій формі. На виконання умов Договору Позивачем був відкритий кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому змінювався згідно з п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Договору, а Відповідачу була надана у користування кредитна картка. У свою чергу, Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого, станом на 21.10.2020, утворилась заборгованість в розмірі 11613.48 грн., яка складається із 8681.03 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2932.45 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, яку Позивач разом із судовими витратами просить стягнути з Відповідача. Ухвалою суду від 14.12.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 11.01.2021. Сторони в судове засідання не з`явилися, при цьому представник Позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи; Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. З письмової згоди представника Позивача Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку. Згідно з матеріалами справи, Позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» і є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.73-76). Судом встановлено, що 13.09.2016 Відповідачем була підписана Анкета -заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.13). Однак у даній Анкеті-Заяві, окрім анкетних даних Відповідача не відображено ні вид кредитної картки, яку він виявив бажання оформити на своє ім`я, ні бажаний кредитний ліміт (а.с.13). Із витягів із рахунку Відповідача, довідок про видачу кредитних карток, зміну умов кредитування і обслуговування кредитної картки, вбачається, що 13.09.2016 Позивачем на ім`я Відповідача був відкритий рахунок та видано кредитну картку; 14.09.2016 встановлено кредитний ліміт на картці у 700.00 грн., який 19.04.2017 був збільшений до 4000.00 грн., 19.07.2017 - збільшений до 8000.00 грн., а 02.01.2020 - зменшений до 0.00 грн. (а.с.11-12). Також, витягами із рахунку Відповідача підтверджується, що він користувався коштами, наданими Позивачем та востаннє самостійно здійснював погашення кредитної заборгованості через поповнення карткового рахунку 26.09.2020 (а.с.6-9, 77-83). Так, згідно з розрахунком боргу, наданим Позивачем, розмір загальної заборгованості [PERSON] перед банком становить 11613.48 грн., яка складається із 8681.03 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 2932.45 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. При цьому, Суд звертає увагу, що факт погашення Відповідачем кредитної заборгованості підтверджує доводи Позивача про те, що [PERSON] отримав кредитні кошти, надані Позивачем та користувався ними. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. У порушення вищевказаних вимог закону, Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 8681.03 грн., оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті. Щодо стягнення з Відповідача 2932.45 грн. заборгованості за простроченими відсотками, які нараховані згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, Суд звертає увагу на наступне. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку Позивач. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.09.2016, посилався на Тарифи та Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Однак, Суд не вважає за можливе застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (13.09.2016) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07.12.2020), тобто Відповідач при підписанні Анкети-заяви міг ознайомитись з однією їх редакцією, а кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Водночас, в підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 13.09.2016 відсутні умови договору про строки виконання зобов`язання та розмір відсотків за користування кредитом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу та підписані ним Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві позичальника домовленості сторін про сплату відсотків, надані банком витяги не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з Відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за простроченими відсотками у сумі 2932.45 грн. Таким чином, Суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню - 8681.03 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1571.24 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial