Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою та уточнивши свої вимоги просить суд стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 27286,97 грн., станом на 07.09.2017 року за кредитним договором №86993 cred від 07 вересня 2007 року, яка складається з 27286,97 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 07 вересня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір №86993 cred відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 14\~000 грн., зі сплатою 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 07 вересня 2009 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 07 вересня 2007 року укладено договір поруки №86993 cred з [PERSON] , що відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. [PERSON] взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати\~\~відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої станом на 07.09.2017 року складає 37\~749,66 грн., яка складається з :7312,39 грн. заборгованість за кредитом, 30437,27 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15.12.2009 року з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто солідарно 9096,37 грн. заборгованість за кредитом, 3150,30 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 122, 47 грн. судовий збір, 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 12489,14 грн. Враховуючи зазначену суму, що стягнута рішенням суду просить стягнути солідарно з відповідачів різницю яка становить 27286,97 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Представник позивача Титенко І.С. заялені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пославшись на доводи викладені у позовній заяві, позов просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Микитась Т.І. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з посиланням на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи. При цьому, зазначила що в порядку виконання рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2009 року на виконанні в державній виконавчій службі Жовтоводського МУЮ перебувало виконавче провадження, яке закінчено на підставі п.8 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. При цьому вказала, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Окрім того просить застосувати строки позовної давності до заявлених вимог. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не надала. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1\~ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.13ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено 07 вересня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір №86993 cred відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 14\~000 грн., зі сплатою 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 07 вересня 2009 року.Кредит надано на споживчі цілі (а.с.10-11). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 07 вересня 2007 року укладено договір поруки №86993 cred з [PERSON] . Відповідно до п.4 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що ї боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.12). Відповідно до п 1.1 кредитоного договору банк надав вищевказаний кредит а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки згідно графіків погашення кредиту та відсотків, які оформлені у вигляді додатків до вказаного договору і є його невід`ємною частиною, комісії та винагороди, штраф і пені в обумовлені договором терміни. Із пунктів 2.2.2, 2.2.4. кредитного договору вбачається, що позичальник зобов`язався сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності з Графіком та п.п. 2.3.8., 2.3.9., 3.1., 3.2., 3.3 договору. Провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту повну сплату відсотків за користування кредитом та сплатити банку винагороду у відповідності з п. 3.5. Згідно пунктів 3.3., 3.4. договору повернення кредиту і сплата відсотків за його використання здійснюються щомісячними платежами в порядку і терміни згідно графіку погашення кредиту та відсотків, який є додаткому 1 до договору і є його невід`ємною частиною. Суми платежів, що вказані в графіку погашення кредиту та відсотків, містять заборгованість по кредиту і відсотки за користування кредитом, розраховані відповідно до п. 3.4 договору. При несплаті відсотків та/або частини кредиту у вказану в графіку дату вони вважаються простроченими. Згідно п. 3.4. кредитного договору нарахування відсотків по кредиту здійснюється на дату сплати відсотків згідно з Графіком погашення кредиту та відсотків, який є невід`ємною частиною даного Договору. При цьому, відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи із кількості днів у році - 360 днів. День сплати в часовий інтервал розрахунку відсотків не включається. Відповідно із п. 5.1. Договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, порушенні п. 2.2.8. даного договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню у розмірі 0,2% від суми непогашеного платежу за кожний день прострочення платежу, але не більш подвійної облікової станки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит надається іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування. Пунктом 5.5 вказаного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов`язань по виконанню Графіку погашення кредиту та відсотків позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок порушення вказаного графіку в частині дотримання дат погашення кредиту: на 1-9 днів - у розмірі 5% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту; на 10 і більше днів - у розмірі 10% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту. У пункті 5.7. договору передбачено, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, комісії, неустойки - пені, штрафів встановлено тривалістю 5 років. У зв`язку із неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач у 2009 році звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області області із позовом про солідарне стягнення із відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 86993- cred від 07.09.2007 року, що виникла станом на 22.09.2009 року. Рішенням Жовтоводського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~ від\~08\~лютого 2009\~року \~позовні вимоги\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» \~задоволено в\~повному обсязі\~та стягнуто\~солідарно з\~ [PERSON] \~та [PERSON] 9096,37 грн. заборгованість за кредитом, 3150,30 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 122, 47 грн. судовий збір, 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 12489,14 грн.(а.с.232. 1 том). Рішення суду вступило в законну силу та ПАТ КБ «ПриватБанк» отримано виконавчі листи. Відповідно ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції від 28.12.2012 року виконавче провадження по виконанню рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.02.2009 року про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 12\~489,14 грн.закінчено на підставі п.8 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення (а.с.88, 1 том). Представником позивача 19.12.2017 року надано лист за підписом державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бондар Є.О. в якому зазначено. Що виконавче провадження №17977375, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №2-183 від 22.02.2010 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк`завершено на підставі ст.47 п.5 ЗУ «Про виконавче провадження».Постанова датована 04.05.2010 року та виконавчий лист повернуто стягувачу, повтороно на виконання виконавчий лист не надходив.Також зазначено, що надання матеріалів виконавчого провадження на даний час не є можливим, оскільки строк збереження завершених виконавчих проваджень в архіві становить 3 роки, після чого виконавчі провадження здані до архіву підлягають знищенню (а.с.12, 2 том). При цьому, банком та відповідачем не надано суду переконливих доказів, які б підтверджували факт виконання чи невиконання даного рішення суду, а надані відомості відділом державної виконавчої служби з приводу наявності чи відсутності заборгованості [PERSON] за виконавчим провадженням по виконанню виконавчого листа №2-183 є суперечливими. Згідно викладених представником позивача обставин, які зазначені в уточненій позовній заяві (заява про збільшення розміру позовних вимог), від суми заборгованості, яка наявна у відповідача станом на 07.09.2017 року слід відняти суму заборгованості, яка стягнута рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2009 року, у зв`язку із чим, різниця заборгованості по відсоткам за користування кредитом, яка підлягає стягненню із відповідача становить 27286,97 грн.(а.с.230,том 1). Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другоїстатті 1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Встановлено, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, а також отримав судовий захист своїх прав. Отже, після звернення позивача з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінився порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.02.2009 року засвідчує такі зміни. Таким чином, положення абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору. Також, у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що\~звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. У такому разі положення абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Отже, кредитор має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до переконання, що звернувшись у 2009 році до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості та який рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2009 року задоволений в повному обсязі, позивач АТ КБ «ПриватБанк» втратив право на стягнення процентів за користування кредитом, визначених умовами кредитного договору.Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а не у вигляді стягнення процентів. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог. Наслідки спливу строків позовної давності, визначені\~ст. 267 ЦК України, про застосування яких заявила представник відповідача, суд не застосовує, оскільки не встановлено підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України підстав для відшкодування позивачу судового збору не має.\~

Outcome: dismissed