Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 липня 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з нею договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 8000 грн. В подальшому ліміт кредитування було збільшено. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг складають між нею та банком кредитний договір. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 25 лютого 2019 року має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17659 грн. 37 коп., за простроченим тілом кредиту в сумі 5141 грн. 93 коп., у зв`язку з чим їй було нараховано 13628 грн. 18 коп. пені за простроченим зобов`язанням, 300 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1836 грн. 47 коп. штрафу (процентна складова). АТ КБ «Приватбанк», як правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк», звернулось до суду з позовом про стягнення з неї цих коштів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22 липня 2010 року (яка разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг), відповідач оформила в ПАТ КБ «Приватбанк» платіжну картку «Кредитка «Універсальна» та отримала кредит. Згідно з п. 1.7 Статуту АТ КБ «Приватбанк» рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». За умовами договору відповідач оформив кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому ліміт кредитування було збільшено. Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаних відповідачем, базова відсоткова ставка за кредитом становить 3 % на місяць, але протягом 30 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних. Згідно з цими умовами, в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням більш ніж на 30 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За несвоєчасне погашення заборгованості позичальник повинен платити пеню в розмірі 1/30 частини базової процентної ставки по договору за кожен день прострочення кредиту, а також пеню в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, що нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками впродовж 5 або більше днів в разі виникнення прострочення на суму більше 50 грн. Відповідно до п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, у відповідності до п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф. Як встановлено п. 2.1.1.12.6.1 Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається із ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач своєчасно платежі не вносила. У відповідності із наданим суду розрахунком позивач станом на 25 лютого 2019 року нарахував [PERSON] 17659 грн. 37 коп. боргу за тілом кредиту, 5141 грн. 93 коп. боргу за простроченим тілом кредиту, 13628 грн. 18 коп. пені за простроченим зобов`язанням, 300 грн. за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1836 грн. 47 коп. штрафу (процентна складова). Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач по суті за одне і теж порушення строків платежів просить стягнути з відповідача одночасно і штраф, і пеню. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушує закріплені у статті 61 Конституції України положення щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. А тому, суд вважає, що вимоги про стягнення штрафу не підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved