Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ КБ «Акцент-Банк» звернувся до Єнакіївського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 27 березня 2008 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Умови договору відповідачкою не виконуються. Станом на 20 лютого 2014 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 17000,87 гривень, яка складається з наступного: 1915,66 гривень – заборгованість за кредитом, 7074,45 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6725,00 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500,00 гривень – штраф (фіксована частина), 785,76 гривень – штраф (процентна складова). Враховуючи, що [PERSON] не сплачує заборгованість добровільно, позивач просить стягнути суму боргу з неї – в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи за його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з’явилась, про час і місце була сповіщена належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 березня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості кредитом, що підтверджується копією заяви та умовами і правилами надання банківських послуг, долученої до матеріалів справи (а.с.7-9). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а.с.6-9). Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, в результаті чого станом на 20 лютого 2014 року остання має заборгованість перед позивачем у розмірі 17000,87 гривень, яка складається з наступного: 1915,66 гривень – заборгованість за кредитом, 7074,45 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6725,00 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500,00 гривень – штраф (фіксована частина), 785,76 гривень – штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком, що міститься в справі (а.с.3-5). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позовом ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved