Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 037072 від 18 лютого 2004 року, посилаючись на те, що при оформлені вказаного акту помилково було записано її прізвище «Яцко» замість «Яцько». Визнання факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю має для неї юридичне значення для упорядкування правовстановлюючих документів. В судовому засіданні представник заявниці підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги. Представники заінтересованих осіб - відділу Держгеокадастру у Новоселицькому районі та Мамалигівської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявилися, надавши заяви про те, що заявлені вимоги визнають в повному обсязі та просять розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні державного акту на право приватної власності на землю серії ЧВ № 037072 від 18 лютого 2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Новоселицької райдержадміністрації № 76-р від 16 лютого 2004 року помилково було записано прізвище заявниці «Яцко» замість «Яцько». Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, довідкою Мамалигівської сільської ради Новоселицького району № 526 від 28 листопада 2016 року, паспортом заявниці, довідкою відділу Держгеокадастру у Новоселицькому районі № 2287/2-16 від 07 листопада 2016 року та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналогічне вбачається з розяснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Заявниця в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved