Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 27.12.2013 р. між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0142017805ГМ/2013-12, відповідно до умов якого він надав відповідачу кредит у сумі 4 000,0 гривень з кінцевим терміном повернення 30.11.2016 р. Цим же договором було передбачено сплачення відсотків за користування кредитом та пені. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредит у названій вище сумі, а відповідач умови договору не виконує, взяті в кредит гроші не повертає, як і не сплачує відсотки за користування кредитом та штрафи. З цих підстав позивач вимушений звернутися до суду і просити суд стягнути з відповідача на його користь 4 605 грн. 50 коп., з яких 3995,42 грн. - прострочена заборгованість за кредитною лінією, 467,08 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 143,00 грн. - пеня. В заяві, направленій до суду позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд слухати справу у відсутність його представника. (а.с.40) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, (а.с. 45,50), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі наступних підстав: Відповідно до: - ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. -ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств. -ст.530 ч.1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). -ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. -ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. -ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми що позичалася на банківський рахунок позикодавця. -ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. -ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що дійсно 27.12.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0142017805ГМ/2013-12, відповідно до умов якого він надав відповідачу кредит у сумі 4 000,0 гривень, а позичальник зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування, відповідно до умов договору. Позивач в обумовлені договором строки видав відповідачу вказану в договорі суму грошей. Після отримання грошей відповідач порушив умови договору, свої зобов'язання не виконував, платежі по погашенню кредиту не вносив, як і не сплачував відсотки, комісію за користування кредитом та штрафи за не виконання умов договору, в результаті чого і утворилась заборгованість, яка складає 4 605 грн. 50 коп. (а.с. 20). З названих підстав позов і підлягає задоволенню. Суд також вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат по справі, які складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved