Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 08.07.2011 у розмірі 45210,13 грн, яка складається з наступного: 33759,57 грн - заборгованість за кредитом; 8821,51 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 2129,05 грн - штраф (процентна складова) . Заявлені вимоги мотивує тим, що 08.07.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту у розмірі 32000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За умовами зазначеного договору боржник зобов`язувався щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 01.05.2019 утворилась заборгованість у вказаній вище сумі. Разом з позовною заявою було подане клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Процедурні питання, пов`язані із рухом справи в суді та інші процесуальні дії. Ухвалою суду від 12.06.2019 позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» була залишена без руху в зв`язку з недотриманням вимог ст.177 ЦПК України з наданням терміну для усунення недоліків. У встановлений термін позивам недоліки, зазначені в ухвалі суду було усунуто. Ухвалою суду від 23.09.2019 провадження у справі було відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку спрощеного позовного провадження, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. Представник відповідача Савельєв М.В. звернувся на адресу суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. В задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» прохав відмовити з підстав викладених у відзиві. У поданому відзиві відповідач [PERSON] посилається на відсутність договірних відносин між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк». Посилається на те, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08.07.2011, яка підписана [PERSON] . У зазначеній копії анкети-заяви відсутні дані про те, яка банківська картка була видана позичальнику, строк її дії, який рахунок відкрито на ім`я позичальника, не зазначено кредитний ліміт та строк дії картки. Із даної заяви вбачається, що пам`ятка клієнта, яка є невід`ємною частиною договору відповідачеві не видавалася. Також у заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та визначення її розміру. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку також не містить підпису відповідача. Відповідач повністю заперечує щодо підписання відповідної анкети - заяви. Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки. Вважає позовні вимоги безпідставними, та просить відмовити у їх задоволенні. Встановлені судом фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08.07.2011, яка підписана [PERSON] . У зазначеній копії анкети-заяви відсутні дані про те, яка банківська картка була видана позичальнику, строк її дії, який рахунок відкрито на ім`я позичальника, не зазначено кредитний ліміт та строк дії картки. Із даної заяви вбачається, що пам`ятка клієнта, яка є невід`ємною частиною договору відповідачеві не видавалася. Виписки з рахунку, у випадку, якщо він був відкритий на ім`я відповідача до позовної заяви не додано. Окрім того, відповідач повністю заперечує взагалі підписання відповідної анкети - заяви. Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з позичальником, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір на суму 32000,00 грн у формі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» надано копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з умов та правил надання банківських послуг. Оцінка наведених учасниками справи аргументів, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до вимог чинного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (частина перша статті 634 ЦК України). Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначив банк. Однак, як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Під час розгляду справи позивач не надав суду підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Не надано будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дати вручення картки відповідачеві, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Анкета заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі 32000 грн, а також на умовах , які зазначені у позові. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розмір боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень. Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно вимог ЦПК України, як в редакції станом на момент розгляду справи судом першої інстанцій, так і у чинній редакції, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору із відповідачем, отримання останнім за спірним кредитним договором кредитної картки, кредитних коштів із визначеним кредитним лімітом та відповідно наявності у відповідача заборгованості за указаним кредитним договором. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Зважаючи на наведене, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08.07.2011 у розмірі 45210,13 грн, яка складається з наступного: 33759,57 грн - заборгованість за кредитом; 8821,51 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 2129,05 грн - штраф (процентна складова, є безпідставними та задоволенню не підлягають. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, згідно якої судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed