Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В березні 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» про солідарне стягнення заборгованості. Позивач вказував, що 14.12.2007 року між ним та [PERSON] був укладений договір кредиту і забезпечення № 267/АК-2007, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 21 000 дол. США та зобов'язався повернути їх у строки та на умовах визначених договором. Зазначав, що з метою забезпечення зобов'язання за вказаним кредитним договором 14.12.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки. Посилаючись на порушення зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором кредиту і забезпечення № 267/АК-2007 від 14.12.2007 року в розмірі 405 870,88 грн., яка складається із строкової заборгованості за кредитом - 106 872,82 грн., строкової заборгованості за процентами - 454 003,77 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 1 323,30 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 124 694,24 грн., пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 01.03.2013 року по 23.02.2016 року - 50 731,77 грн., пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 01.03.2013 року по 23.02.2016 року - 68 144,98 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів 6 088,06 грн. судового збору. В судове засідання позивач свого представника не направив, звернувся до суду з клопотанням, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути за відсутності його представника. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, в сумі 390 170,88 грн., оскільки решту суми позову в розмірі 15 700 грн. по тілу кредиту просив не стягувати, оскільки вона була сплачена його довірителем Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково та підтримав доводи представника іншого відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір кредиту і забезпечення № 267/АК-2007, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 21 000 доларів США та зобов'язався повернути їх у строки та на умовах визначених договором. Разом з цим, 14.12.2007 року з метою забезпечення зобов'язаннь за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно наданих в судовому засіданні оригіналів квитанцій № 1 від 10.12.2014 року, № 01 від 01.08.2014 року, № 02 від 23.09.2014 року, № 08 від 24.08.2014 року, № 15 від 21.05.2014 року, № 1/1265 від 24.04.2013 року, № 1/920 від 27.03.2013 року, № 1/3120 від 18.09.2013 року та № 1/341 від 05.02.2013 року, [PERSON] сплатив заборгованість за кредитним договором № 267/АК-2007 в загальному розмірі 15 700 грн. Листами від 24.02.2016 року позивачем на адресу відповідачів були надіслані відповідні вимоги про дострокове повернення грошових коштів. 26.01.2015 року рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Експобанк». Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Положеннями ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями частин 1, 2 статті 554 ЦК України закріплено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З матеріалів справи вбачається, що перед відповідачем виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23.02.2016 року становить 405 870,88 грн. та складається з строкової заборгованості за кредитом - 106 872,82 грн., строкової заборгованості за процентами - 54 003,77 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 1323,30 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 124 694,24 грн., пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 01.03.2013 року по 23.02.2016 року - 50 731,77 грн., пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 01.03.2013 року по 23.02.2016 року - 68 144,98 грн. Разом з цим, суду надані квитанції, що свідчать про сплату відповідачами 15 700 грн. заборгованості за кредитом. Наявний у справі розрахунок заборгованості не спростовує проведення зазначених платежів. Будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідачі суду не надали. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача частково на суму 390 170,88 грн., яка складається: строкова заборгованість за кредитом - 91 172,82 грн.; строкова заборгованість за процентами - 54 003,77 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 1 323,30 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 124 694,24 грн.; пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 01.03.2013 року по 23.02.2016 року - 50 731,77 грн.; пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 01.03.2013 року по 23.02.2016 року - 68 144,98 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. По даній справі позивачем пред'явлено майнові вимоги на загальну суму 405 870,88 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 6 088,06 грн. Таким чином, оскільки за результатами розгляду справи вимоги про стягнення боргу вирішено задовольнити частково на суму 390 170,88 грн., що становить 96,13% від заявленої вимоги, тому згідно приписів ст. 88 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь відповідача судовий збір в розмірі 5852,45 грн.

Outcome: partial