Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

В березні 2019 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.11.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає Договір, про що відповідачем надана відповідна згода. Внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем, позивач проситьстягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 15.11.2013 року у розмірі 124554,23 грн., з яких: 13545,59 грн. - заборгованість за кредитом, 111008,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом у період з 15.11.2013 року по 01.10.2017 року. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21 червня 2019 року провадження у справі зупинене до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у цивільній справі № 342/180/17-ц. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 24 липня 2019 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 27 вересня 2019 року. 27 вересня 2019 року розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 15000,00 грн. Внаслідок неналежного виконання договору б/н від 15.11.2013 року, за [PERSON] перед позивачем станом на 14.02.2019 року виникла заборгованість у розмірі 396417,15 грн., з яких: 13545,59 грн. - заборгованість за кредитом, 377828,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5043,25 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором б/н від 15.11.2013 року у розмірі 124554,23 грн., яка складається з: 13545,59 грн. - заборгованість за кредитом, 111008,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15.11.2013 року по 01.10.2017 року. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.11.2013 року у сумі 124554,23 грн., яка складається з: 13545,59 грн. - заборгованість за кредитом, 111008,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15.11.2013 року по 01.10.2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved