Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В березні 2017року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 20 листопада 2011 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вул. Шевченко, № 30 в с. Драниця Новоселицького району Чернівецької області. Він як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв своєчасно. Однак, оскільки спадкодавець не отримала при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на вказане домоволодіння. Крім цього, в свідоцтві про народження його прізвище вказане «Ефтений», що не співпадає із прізвищем його матері вказаним у її свідоцтві про смерть, тому виникла необхідність для вставлення юридичного факту родинних відносин. Просив суд встановити юридичний факт родинних відносин між ним та його матірю, а також визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоселицького району № 314 від 14 лютого 2017 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Шевченка, № 30 в с. Драниця Новоселицького району відносилося до дворів робочого типу, головою якого була [PERSON]. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, були побудовані [PERSON] до 1967 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Драницькій сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства, належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування і належало [PERSON] як забудовнику вказаного домоволодіння. Після смерті 20 листопада 2011 року [PERSON] відкрилася спадщина на вказане домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 28 лютого 2000 року та посвідчений секретарем Драницької сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все своє майно. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв своєчасно, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Крім того, в свідоцтві про народження позивача його прізвище вказане «Ефтений», що не співпадає із прізвищем його матері вказаним у її свідоцтві про смерть, у звязку із чим просив суд встановити юридичний факт родинних відносин між ним та його матірю, Той факт, що померла [PERSON] була його матірю підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-УР № 726175 від 11 березня 1960 року та іншими матеріалами справи. Вирішуючи вимогу про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до розяснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За змістом ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до розяснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення вимог про встановлення юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, спадщину прийняв своєчасно, то право власності на домоволодіння слід визнати за ним, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved