Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Васильківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дочки та стягнути з відповідача на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» аліменти на утримання малолітньої в розмірі 368 гривень 40 копійок щомісячно до повноліття дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виховання своєї малолітньої дитини, яка перебуває на повному державному утриманні в дитячому будинку; веде антисоціальний спосіб життя та дитиною не цікавиться. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22 жовтня 2015 року (а.с. 50). Згідно із довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 30.05.2016 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак за місцем реєстрації не проживає, про що також свідчить характеристика на її ім'я виконавчого комітету Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області № 138 від 12 травня 2016 року (а.с. 18, 53). Із Акта проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON], 2015 року народження № 24 від 25.01.2016 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS], мати [PERSON], яка неодноразово була попереджена про бездоглядність дитини та невідповідність умов проживання, три дні відсутня за місцем фактичного проживання; при цьому, стан здоров'я дитини незадовільний, дитина має зовнішні ознаки недогляду і занедбаності, а вага і зріст дитини значною мірою не відповідають віку дитини; у помешканні перебувають інші особи, ймовірно у стані алкогольного сп'яніння чи під дією психоактивних речовин; помешкання не пристосоване для проживання; за висновками рівень безпеки дитини є дуже небезпечним і потребує негайного її відібрання у батьків, осіб, які їх замінюють (а.с. 10 - 13). Згідно із Рішенням виконавчого комітету Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області № 7 від 25 січня 2016 року, вирішено негайно відібрати дитину [PERSON], 2015 року народження у сім'ї [PERSON] (а.с. 8). Повідомленням Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області Вих. № 24 від 25.01.2016 року підтверджено ту обставину, що за Рішенням виконавчого комітету Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області № 7 від 25 січня 2016 року, дитина [PERSON], 2015 року народження у зв'язку із загрозою життю і здоров'ю вилучена від матері [PERSON] та тимчасово влаштована до дитячого відділення Васильківської ЦРЛ на медичне обстеження (а.с. 9). Наказами Служби у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації № 8 від 25.01.2016 року та № 54 від 12.05.2016 року дитину [PERSON] поставлено на облік (а.с. 16, 17). З із листів Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Васильківської районної державної адміністрації № 17 від 29.01.2016 року і № 118 від 13.05.2016 року на ім'я в.о. начальника Васильківської служби у справах дітей вбачається, що з 17.12.2015 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом у Васильківському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як сім'я, яка перебуває у складних життєвих обставинах; під час перебування під соціальним супроводом [PERSON] не виконує рекомендацій спеціаліста Центра із соціальної роботи щодо здорового способу життя, покращення санітарно-гігієнічних умов проживання і підвищення батьківського виховного потенціалу, не докладає зусиль для покращення свого життя, надає недостовірну інформацію, чим ускладнює співпрацю з Центром соціальних служб, не створила належних умов для проживання новонародженої дитини та відмовилась від пропозиції тимчасового влаштування дитини на утримання в медичному закладі (а.с. 15). Згідно із характеристикою виконавчого комітету Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області № 138 від 12 травня 2016 року, громадянка [PERSON] проживає із співмешканцем, не працює, вживає спиртні напої, житлово-побутові умови незадовільні, дитина [PERSON] була відібрана у зв'язку із загрозою її життю (а.с. 18). [PERSON], 2015 року народження з 11.03.2016 року дійсно перебуває в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» та за час перебування дитини в закладі батьки її не відвідували, листування не вели, долею дівчинки не цікавились, участі у вихованні та утриманні дитини не приймали, що підтверджується Актом про невідвідування № 01-10-038 від 06.05.2016 року (а.с. 19). Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Норми статті 150 СК України встановлюють обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач проживає окремо від своєї дочки, яка знаходиться в спеціалізованому закладі, не відвідує її, не спілкується з нею, не займається її вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дитини та не надає будь-якої допомоги, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а тому має бути позбавлена батьківських прав. Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Судом не встановлено, що [PERSON] будь-хто та/або яким-небудь чином чинили перешкоди у належному виконанні її батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд вважає наступне. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштована та не має регулярного, постійного доходу, суд приходить до висновку про можливість визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в сумі 368 гривень 40 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Норма частини четвертої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачає, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із вимогами частини третьої статті 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved