Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» 30.04.2020 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Позивачем 22.07.2017 року була направлена претензія кредитора до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори. 16.09.2019 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 04.02.2013 року становить - 8475,12 грн., в зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. У своєму позові позивач просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 8475,12 грн. за кредитним договором б/н від 04.02.2013 року та судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON]. від 21.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 175 від 10.07.2020 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, відповідно до п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про АСДС та рішення зборів суддів від 16.06.2020 року, призначено повторний автоматичний розподіл цивільної справи, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2020 року цивільну справу розподілено в провадження судді Басової Н.В. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Басової Н.В. від 15.07.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу. Позивач письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. про причини неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 15). [INFO] позичальник [PERSON] помер (а.с. 37). Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Частиною 3 статті 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи померлий [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані разом за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 34-36, 59). Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Позивачем 22.07.2017 року була направлена претензія кредитора до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори (а.с. 67-68). 16.09.2019 року до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачами не було виконано (а.с. 41-42). Таким чином, встановлено, що кредитор у передбачений законом строк пред`явив вимоги до спадкоємців, що підтверджується надісланою в нотаріальну контору претензією про повернення заборгованості. Відповідачі, як спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Таким чином, суд стягує рівними частками з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved