Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . В цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання його колишньої дружини [PERSON] . Однак більше двох років вона не проживає у вказаній квартирі. Тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] жодного разу не з`явилась у судові засідання. Водночас, вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.16, 32), довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.19) та телефонограмою (а.с.29). На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло №1137 від 18 вересня 1996 року (а.с.8), копією договору дарування від 26 вересня 2003 року (а.с.9) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1696787 від 10 жовтня 2003 року (а.с.7). З копії паспорта серії [NUMBER] , виданого на ім`я відповідача (а.с.6) вбачається, що її зареєстроване місце проживання у вказаному об`єкті нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що спірні правовідносини регулюються главою 6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» ЖК України та главою 32 «Право користування чужим майном» ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як роз`яснив Верховний Суд України, право члена сім`ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) відповідно до ст.156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім`ї останнього і перейшла проживати в інше місце. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року (а.с.35-37) шлюб між [PERSON] та відповідачем був розірваний. Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] перестала бути членом сім`ї позивача. З копій актів обстеження житлово-побутових умов від 26 лютого 2019 року (а.с.10), від 10 липня 2019 року (а.с.22) вбачається, що починаючи з лютого 2017 року відповідач не проживає в спірній квартирі. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] в цьому об`єкті нерухомого майна. З огляду на це суд вважає допустимим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.11). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved