Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернулася в суд із заявою про встановлення факту знаходження її на утриманні чоловіка [PERSON] з червня 2013 року по [INFO] року в порядку окремого провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року зазначену заяву залишено без розгляду у зв`язку із встановленням під час розгляду справи наявності спору про право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника (а.с.25) В квітні 2015 року позивач звернулася в суд вже із позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва (далі - УПФУ в Солом`янському районі м. Києва), в якому просила суд встановити факт перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON] в період з червня 2013 року та до його смерті [INFO] року, визнати за нею право на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника та зобов`язати відповідача виплатити їй пенсію починаючи із дня звернення до останнього 16 січня 2015 року (а.с.3-5) Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року відкрито провадження в частині вимог про визнання права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в частині ж зобов`язання відповідача виплатити їй пенсію - відмовлено у відкритті провадження, оскільки ці вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства (а.с.26-27) Під час розгляду справи позивач підтримала позовні вимоги, зазначила, що вона проживала разом із померлим чоловіком та двома синами за однією адресою [ADDRESS] до тих пір, поки в 2004 році сім`я не отримала в порядку черговості перебування на квартирному обліку учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ізольованої квартири [ADDRESS]. Після чого, померлий чоловік зареєструвався там разом із одним із синів та на двох приватизували зазначену квартиру, а фактично проживати залишилися в квартирі по [ADDRESS]. Факт проживання разом із чоловіком позивач підтверджує і довідками з лікарні, яка обслуговує саме будинок по [ADDRESS], і показами свідків, сусідів, які підтверджують, що подружжя весь час проживали разом. Сам факт реєстрації померлого чоловіка за іншою адресою, на думку позивача, є лише формальністю, яка не може стати на заваді в захисті її невизнаного права на отримання відповідного виду пенсії, оскільки саме чоловік проживав разом із нею та надавав їй матеріальну допомогу, тому що отримував значно більшу пенсію за розміром ніж вона. В судове засідання 8 червня 2015 року позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, окремо наголосила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.48) Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. Проте, подав заперечення на позов, в яких зазначив, що позивач при зверненні до відповідача із відповідною заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника не надала будь-якого документа про той факт, що вона перебувала на утриманні померлого годувальника (а.с.32), окремо просив розглядати справи за відсутності свого представника (а.с.37) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду в порядку, передбаченому ЦПК України, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України) При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України) Відповідно до ст.46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується державою. Так, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в тому числі в разі втрати годувальника, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року (далі - Закону №1058-IV) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених в частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, згідно ч.2 ст.36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважається, зокрема, дружина, якщо вона досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно ч.3 ст. 36 Закону №1058-IV до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника або одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Судовим розглядом встановлено і не заперечується сторонами, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 1976 року, який розірвано не було (а.с.18-20) [INFO] [PERSON] помер (а.с.22) Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зокрема, сім'я створюється на підставі шлюбу (ч.4 ст.3 СК України) Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним, якщо він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 2004 року був зареєстрований за відмінною від реєстрації проживання дружини адресою, проте судом достовірно встановлено, що подружжя весь час проживали спільно за адресою [ADDRESS]. Так, в 2004 році сім`я [PERSON] у складі 4 осіб (позивач, померлий чоловік та два сина) отримали квартиру [ADDRESS] як сім`я учасника-ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку з чим всі вони були зняті з реєстрації [ADDRESS] (а.с.19 на звороті, 52, 53) Зазначену квартиру на вул. Докучаївській в м. Києві вирішили приватизувати на двох - чоловіка та одного із синів, відтак позивач знову зареєструвалася в квартирі по [ADDRESS] (а.с.14, 54) В свою чергу, [PERSON] не був знятий з реєстраційного обліку [ADDRESS] до моменту своєї смерті (а.с.55) Допитані в судовому засіданні свідки - сусіди подружжя [PERSON] [PERSON] та [PERSON] кожна окремо стверджували, що знають цю сім`ю давно, оскільки обидві відповідно одна з 1991 року та друга з 1987 року вони також проживають в [ADDRESS] (а.с.38, 40). Свідки зазначали, що і [PERSON], і померлий [PERSON] за час свого подружнього життя весь час проживали разом саме за цією адресою. Зазначені обставини підтверджують і довідки з районної поліклініки, зокрема, з довідки поліклініки №2 Солом`янського району м. Києва від 12 січня 2015 року вбачається, що [PERSON] з 1986 року по [INFO] року знаходився під наглядом цієї поліклініки. В амбулаторній карточці останнього значиться адреса: [ADDRESS] (а.с.11) Згідно виписки із медичної карти №1038 стаціонарного хворого [PERSON] на 2010 рік також зазначена адреса [ADDRESS] (а.с.15) Згідно ж відповіді КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Солом`янського району м. Києва від 21.05.2015 року за №310 також підтверджено, що померлий [PERSON] перебував на обліку саме поліклініки №2 Солом`янського району м. Києва, яка територіально обслуговує хворих будинку №10/17 по [ADDRESS], а на диспансерному обліку КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Солом`янського району м. Києва, який обслуговує хворих будинку [ADDRESS] ніколи не перебував (а.с.50) З матеріалів справи також вбачається, що позивач перебуває на обліку в УПФУ Солом`янського району м. Києва з 2013 року та отримує пенсію за віком в наближеному до мінімальному розмірі (а.с.23) В свою чергу, померлий [PERSON] був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і отримував пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи в середньому в місяць в 2014 році в розмірі 4600,00 грн. (а.с.10) Згідно Постанови правління ПФУ №13-1 від 07 липня 2014 року «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника додається документ про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім`ї приймаються довідки уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), в тому числі органів місцевого самоврядування, про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. Саме на цьому акцентував увагу відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії по втраті годувальника в своєму листі від 28 січня 2015 року під №1083/06 (а.с.17) Суд, в свою чергу, не може переймати на себе не властиві йому повноваження пенсійних органів, чия ймовірна протиправна бездіяльність або можливі незаконні дії чи прийняті рішення можуть бути предметом розгляду суду адміністративної юрисдикції. За вищевстановлених обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність захисту невизнаного права позивача шляхом встановлення факту перебування її на утриманні померлого годувальника - свого чоловіка [PERSON] з 2013 року, одержання від останнього допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, та факту спільного проживання з ним на момент його смерті. Саме в такому обсязі суд вважає невизнане право позивача може бути захищено в суді в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного та

Outcome: partial