Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

В березні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чортківської районної державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві позивачка вказала, що є дочкою [PERSON], яка померла 24 квітня 2013 року. Також 26 квітня 2016 року помер [PERSON], який доводиться їй дідом. З цього приводу [PERSON] звернулася до органів нотаріату для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавців, що складається відповідно з 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Т. Шевченка, 109 в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, що належала кожному із спадкодавців. Однак, Чортківська районна державна нотаріальна контора щодо спадкування майна [PERSON] (відповідь № 121/02-14 від 14.02.2018 р.) та приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] Я щодо спадкування майна [PERSON] (лист № 190/02-16 від 21.02.2018 року) розяснили про необхідність вирішення даного питання в судовому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно на імя спадкодавців. Відповідно до змісту статей \~391, 392 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника вирішується в судовому порядку. Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке складається з 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Шевченка, 109 в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, що належала [PERSON], яка померла 24 квітня 2013 року, 1/4 частки цього ж будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що належала [PERSON], який помер 26 квітня 2016 року. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] також надав заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги він визнає повністю, просить справу слухати за його відсутності. Від третіх осіб Чортківської районної державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 24 квітня 2013 року померла мати позивачки [PERSON], 26 квітня 2016 року помер дід позивачки [PERSON], після їх смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем їх майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON], [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 109 в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області (кожного). Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки і повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 850 гривень згідно квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.990788547.1 від 19.03.2018 року, що становить 425 гривень.

Outcome: approved