Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 3,33 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та з яким вона проживала у незареєстрованому шлюбі. Позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за заповітом та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, проте при зверненні його до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту шлюбних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] , а також у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 26.06.1999 року на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 19.02.1999 року, тобто державна реєстрація права власності здійснена після смерті [PERSON] . Враховуючи наведене, позивач, посилаючись на п.5 ч.2 ст. 293, п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, просив встановити юридичний факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю без шлюбу. Крім того, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право приватної власності на землю з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після його смерті, а також визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 3,33 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала в колективній власності КСГП ім. Петровського с. Божиківці. Ухвалою судді від 25.03.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторона позивача не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи за її відсутності. Крім того, позивач та його представник, будучи присутніми у підготовчому засіданні 06.05.2019 року та в судовому засіданні 08.07.2019 року, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили задоволити їх з підстав, наведених у позовній заяві. При цьому зазначили, що в дійсності померлі [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, а тотожність прізвищ вказаних осіб зумовлена укладенням шлюбу між [PERSON] та братом [PERSON] , який загинув. Представник відповідача Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, проте надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, покладаючись при вирішенні спору на думку суду. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, зокрема, показання свідків, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлені наступні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Божиковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 26.06.1999 року на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 19.02.1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 3,33 га, розташовану на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову позивач стверджує, що наведена земельна ділянка перейшла у порядку спадкування до [PERSON] , яка проживала із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та фактично прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , проте померла, не оформивши своїх спадкових прав. В листопаді 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадкових прав на означену земельну ділянку, проте йому в цьому було відмовлено через недоведеність факту шлюбних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] , а також у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності [PERSON] на таку земельну ділянку відбулася після його смерті. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача, наведених в обґрунтування позову, судом встановлено наступне. Заповітом, посвідченим секретарем Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області 13.11.2012 року, все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Як вбачається із письмового повідомлення приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Янцаловської В.О. №209/02-14 від 07.03.2018 року, на підставі заяви [PERSON] . нотаріусом заведено спадкову справу №5/2016 до майна померлої [PERSON] , однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 3,33 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із вищезазначених підстав. Із наданої позивачем довідки Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №180 від 11.02.2019 року вбачається, що згідно із записами в погосподарській книзі №816 [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На день його смерті разом із ним була зареєстрована дружина [PERSON] , яка фактично вступила в управління та розпорядження спадковий майном останнього, проте померла, не оформивши спадкових прав. Крім того, відповідно до довідки цієї ж сільської ради №181 від 11.02.2019 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю у громадянському шлюбу приблизно з 1945-1946 року до моменту смерті [INFO] [PERSON] . Аналогічні обставини встановлені судом із показань свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні 08.07.2019 року підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 1945 року до дня смерті [PERSON] , а також те, що після смерті останнього [PERSON] фактично вступила в управління його спадковим майном. При цьому, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00022339455 від 13.03.2019 року підтверджується, що за результатами перевірки, проведеної Деражнянським відділом ДРАЦСу по с. Шелехово, виконавчому комітеті Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області за період з 01.01.1943 року по 31.12.1949 року та з 01.01.1946 року по 13.03.2019 року, актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Наведеним підтверджуються доводи позивача про те, що померлі [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі та у зв`язку з цим позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Разом із цим, суд враховує положення ч.1 ст. 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Відповідно до ст.6 Кодексу про шлюб та сім`ю (який регулював сімейні відносини до січня 2002 року), правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Згідно норм статей 12 та 13 КпШС шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і з метою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей. Права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, норми діючого на час виникнення спірних правовідносин КпШС України не передбачали можливості встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 1945 року до моменту смерті [PERSON] [INFO] . Крім того, оскільки [PERSON] помер [INFO] , до відносин спадкування, після його смерті підлягають застосуванню положення розділу VII ЦК УРСР. Як встановлено судом, [PERSON] за життя заповіту на користь [PERSON] не складав. Крім того, норми діючого на час смерті [PERSON] ЦК УРСР не передбачали можливості особи, яка проживає однією сім`єю із спадкодавцем, претендувати на спадкове майно останнього. Доказів того, що [PERSON] у відповідності до ст.ст. 529-532 ЦК УРСР входила до числа спадкоємців померлого [PERSON] позивачем не надано. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в цілому підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed