Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10635,34 грн. за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 17.12.2018 року (далі Договір) та судовий збір. В обгрунтування позову вказав, що між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» було укладено Договір, який розміщений на інтернет сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався, підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), якими позивач погодився на умови цього Договору. Відповідачем підписано заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) з наміром отримати кредит на свій картковий рахунок, встановлений кредит у сумі 20000,00 грн. АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за договором не виконав і станом на 16 листопада 2020 року має заборгованість у сумі 10635,34 грн., яка складається з наступного: 10352,15 грн. загальна сума заборгованості за основним боргом (кредитом); 0,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 1,61 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 265,71 грн. 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту; 15,87 грн. 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та не сплачених процентів; 0,00 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 0,00 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Станом на день подання цього позову, вищевказана заборгованість за Договором не погашена. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~подав клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі, зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення на підставі наявних у справі документів. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання, не з`явилася, надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] 17.12.2018 з метою отримання кредитної картки заповнено та підписано заяву про приєднання №1482797/130916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) у АТ «Ощадбанк», в якій зазначений встановлений кредитний ліміт у розмірі 20000 грн. та процентна ставка за кредитом у розмірі 38 процентів річних за користування кредитними коштами, строки та розміри повернення кредиту частинами. В матеріалах справи наявна копія Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка містить Умови користування кредитною лінією (кредитом), які не підписані відповідачем. Також в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту та таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, які підписані відповідачем. В паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 17.12.2018 підтверджується право Банку на стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за використання кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15 % суми простроченого платежу. З наданого банком розрахунку вбачається, що [PERSON] станом на 16 листопада 2020 року має заборгованість у сумі 10635,34 грн., яка складається з наступного: 10352,15 грн. загальна сума заборгованості за основним боргом (кредитом); 0,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 1,61 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 265,71 грн. 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту; 15,87 грн. 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та не сплачених процентів; 0,00 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 0,00 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ОЩАДБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). А ні заява про приєднання №1482797/130916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а ні заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), а ні паспорт споживчого кредиту не містять посилання на відсотки нараховані на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України не зазначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми основного боргу, стягнути складові його повної вартості, зокрема, пеню за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту та 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та не сплачених процентів. При цьому, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, Банк обґрунтовує з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тобто відсотки за ст. 625 ЦК України встановлені законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу було надано кредит у розмірі 20000 грн., строк кредитування якого складає 60 місяців, тобто до грудня 2023 року. З матеріалів справи вбачається, що Банк звернувся до суду з позовом у листопаді 2020 року, тобто до спливу строку кредитування, тому має право на стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України з моменту пред`явлення вимоги про дострокове повернення суми заборгованості за кредитом (звернення до суду з даним позовом). Проте за змістом позовної заяви вимоги про стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України пред`явлені станом на 16.11.2020. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості у розмірі 265,71 грн. 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту; 15,87 грн. 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та не сплачених процентів. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Як вбачається з матеріалів справи відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 20000 грн. В позові Банк просить стягнути заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10352,15 грн., тобто в межах встановленого кредитного ліміту. Таким чином, та з урахуванням того, що у справі відсутні заперечення відповідача щодо факту отримання кредиту в АТ «Ощадбанк», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за основним боргом (кредитом) станом на 16.11.2020 у розмірі 10352,15 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 1,61 грн. Як вже було встановлено судом, паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 17.12.2018 підтверджується право Банку на стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за використання кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15 % суми простроченого платежу. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по нарахованій пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 1,61 грн. станом на 16.11.2020 підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості станом на 16.11.2020, яка складається з наступного: 10352,15 грн. загальна сума заборгованості за основним боргом (кредитом); 1,61 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно (97,35%) задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial