Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що у жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 06 листопада 2018 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06 листопада 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 15 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 30 вересня 2020 року утворилася заборгованість, що становить 46767,36 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку і просив стягнути з відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2021 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 31 березня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , де вважає подану позовну заяву необґрунтованою. Відповідач, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, а також норми ЦК України, вважає, що позивач не довів укладення між ними кредитного договору, ним не надано належним чином завіреної копії або оригіналу Таблиці обчислення вартості кредиту, паспорту кредиту, що були б нею підписані, як складових договору. Позивачем не доведено, що надана суду анкета-заява, яка була підписана представником позивача при укладенні договору, підписана уповноваженою на це особою. Не доведено встановлення кредитного ліміту, перерахування кредитних коштів на її рахунок, а також відсутні докази видачі їй платіжної картки. Вважає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не може бути належним доказом, оскільки є лише таблицею нарахувань, натомість, кошти вона не отримувала, ані як тіло кредиту, ані в інший спосіб. Виклавши власну позицію щодо нарахувань, вважає, що загалом банком самостійно збільшено тіло кредиту за рахунок нарахованих відсотків, комісії погашення яких відбулося за рахунок тіла кредиту. Також зазначає, про не доведення позивачем отримання нею вимоги про дострокове повернення кредиту. Сама по собі наявність такої вимоги про дострокове погашення заборгованості чи квитанції, яка підтверджує її відправку, не може бути доказом отримання позичальником цієї вимоги. Звертає окремо увагу, що надані позивачем докази не засвідчені належним чином, а тому не можуть братися до уваги судом. Користуючись своїм правом АТ «Універсал Банк» подало відповідь на відзив [PERSON] , вказуючи, що використання відповідачем кредитних коштів відбувалося в межах та на виконання укладеного договору від 06 листопада 2018 року, виконуваного його сторонами. Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті банку та є публічною пропозицією на укладення договору позики з визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін та іншої інформації, необхідної для укладення договору. Ці умови отримані відповідачем у мобільному додатку, що скріплено її підписом, зокрема, у анкеті-заяві від 06 листопада 2018 року, разом із тарифами, паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які складають дійсний правочин між сторонами у справі. При цьому останні підписані сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється. Банк свої зобов`язання виконав, кредитний ліміт був встановлений та зазначений клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток банку, який є тільки у власника картки. Стосовно збільшення заборгованості за тілом кредиту, то зазначає, що відповідно до Умов і правил надання банківських послуг кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості; банк при цьому надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення заборгованості. Крім того, відповідачу був доступний ліміт розстрочки за яким є можливість придбати товар, розбивши оплату за нього на відповідну кількість платежів - відповідачем було оформлено 16 транзакцій в розстрочку на загальну суму 19 983,12 грн. Згідно наданої позивачем виписки усі поповнення до 25 червня 2019 року одразу використовувалися відповідачем на власні потреби, тому їх повернутими вважати не можна, з 25 липня 2019 року до 15 березня 2020 року відповідач не регулярно поповнювала картку, а цих поповнень не було достатньо для погашення заборгованості у повному обсязі, а з 16 березня 2020 року відповідач взагалі жодного разу не поповнила картку. 21 квітня 2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив [PERSON] . Відповідач повторно наголошує на недоведеності позивачем підписання нею Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, паспорту споживчого кредиту, ознайомлення її з ними на момент підписання анкети-заяви. Наданий позивачем паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, ця інформація є актуальною до 01 січня 2019 року, тоді як позивач просить стягнути заборгованість, починаючи з 06 листопада 2018 року до 30 вересня 2020 року. Тобто, на її думку, період дії умов паспорту є значно меншим, ніж той, за який банк просить стягнути заборгованість, а тому вважає паспорт споживчого кредиту неналежним та недопустимим доказом. Звертає знову увагу на те, що кошти вона не отримувала, ані як тіло кредиту, ані в будь-який інший спосіб, а банк безпідставно нараховував відсотки, суми яких зарахував як тіло кредиту. Позивач, вказуючи про підписання між ним та відповідачем договору розстрочки, скріплений електронним цифровим підписом, включення до загальної суми боргу борг за договором розстрочки, не надав суду копії чи оригіналу такого договору. Відповідач вважає, що позивачем надана виписка по певному номеру карти, тоді як ним не доведено взагалі видачу їй картки, а певні операції взагалі є незрозумілими. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом установлено, що 06 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06 листопада 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначила, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним її відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.11). На підставі укладеного договору відповідач 06 листопада 2018 року отримала кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] (IBAN - [NUMBER] ). Спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , строком дії до грудня 2024 року. Згідно ст. 628 ЦК України, ураховуючи п.п 2.2 п. 2 Розділу І Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як убачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем згідно її анкети-заяви від 06 листопада 2018 року для неї згенерована ключова з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення її дій згідно з договором про надання банківських послуг. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані [PERSON] у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено її підписом, знову ж таки, у анкеті-заяві від 06 листопада 2018 року, разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Іншого [PERSON] не доведено, а судом не встановлено. Крім того з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт відповідачем запропонованих їй умов кредитування. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до підпунктів 4.3, 4.8.1 пункту 4 розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» між сторонами погоджено, що здійснені з використанням коду доступу до додатка операції визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток, інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код (підпункти 3.1, 3.4, 3.5 пункту третього Розділу ІІ Умов). На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/ 366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними у тарифах (підпункт 5.9 пункту 5 Розділу ІІ Умов). Відповідно до підпункту 5.11 Розділу ІІ Умов клієнт зобов`язаний сплачувати банку щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий клієнтом платіж як визнання клієнтом даного штрафу у розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. Згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 5% від заборгованості (не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,2% на місяць нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,4% на місяць нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. Також передбачений розмір комісії. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах (підпункти 5.15-5.19 Розділу ІІ Умов). Відповідно до підпункту 5.16 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. За підпунктом 5.17 Розділу ІІ Умов у випадку настання істотного порушення зобов`язань клієнтом банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. У разі якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу, зазначена у повідомленні вимога банку втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити зазначений в абзаці першому цього пункту строк, але не більше ніж до 210 календарних днів з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу (підпункт 5.18 Розділу ІІ Умов). Якщо істотне порушення зобов`язань клієнтом не буде усунуто протягом зазначеного у підпункті 5.18 строку, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом з урахуванням відсотків та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100,00 гривень та пеня у розмірі 6,4% на місяць за кожен день прострочення виконання (підпункт 5.19 Розділу ІІ Умов). Відповідно до підпункту 5.23 пункту 5 Розділу ІІ Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів. Станом на 29 вересня 2020 року прострочене зобов`язання [PERSON] зі сплати мінімального щомісячного платежу за договором сягало понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі підпункту 5.16 Умов відбулося істотне порушення нею як клієнтом зобов`язань. Уся заборгованість за кредитом стала простроченою та відповідно до підпунктів 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 06 листопада 2018 року станом на 30 вересня 2020 року становить 46767,36 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Неналежне виконання позичальницею своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора - позивача, тому порушене право підлягає поновленню шляхом безумовного стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Однак суд не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості, оскільки такий суперечить фактично встановленим обставинам справи Обґрунтовуючи розмір заборгованості, який банк просить стягнути на його користь з відповідача, позивач до позовної заяви надав анкету-заяву від 06 листопада 2018 року, розрахунок заборгованості за договором, в обґрунтування розміру проведених нарахувань - тарифи, паспорт споживчого кредиту, а також виписку по рахунку відповідача, з якого вбачається, що [PERSON] користувалася грошима, розплачувався за товари та все ж частково погашала заборгованість за кредитним договором. Слід звернути увагу, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, на спростування аргументів відповідача, слід зазначити, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц. Разом із тим, надані позивачем тарифи та паспорт споживчого кредиту містять зауваження про те, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2019 року. Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже зазначені документи містять узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. В свою чергу, анкета-заява, підписана [PERSON] , не містить домовленості сторін про сплату щомісячних платежів, відсотків, комісії банку та штрафів, саме по собі підписання відповідачем тарифів та паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною лише до 01 січня 2019 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, а також виписки по рахунку слідує, що за рахунок тіла кредиту уже з 01 січня 2019 року стягувалися: комісія банку, відсотки за користування кредитом, щомісячні платежі та штрафи за порушення зобов`язань, розмір яких сторонами не узгоджувався, і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку та виписки по рахунку за рахунок тіла кредиту були погашені відсотки на суму 20423,91 грн, щомісячні платежі на суму 2141,22 грн, штраф за порушення зобов`язання - 250,00 грн, комісія банку - 821,45 грн. Тобто в загальному це становить 23636,58 грн. Таким чином простим математичним розрахунком доводиться, що відповідачем не було погашене тіло кредиту у розмірі 23130,78 грн (46767,36 - 23636,58 = 23130,78), що фактично отримане нею у вигляді кредиту. Ця сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку. При цьому суд критично оцінює доводи відповідача стосовно неотримання нею будь-якої розстрочки на суму 19983,12 грн, яка включена до тіла кредиту, оскільки дана розстрочка не є укладенням будь-якого іншого договору, а визначена підписаними відповідачем Умовами та правилами надання банківських послуг можливістю придбати товар, розбивши його оплату на відповідну кількість платежів у межах дійсного кредитного договору. Використання цієї послуги та отримання таким чином кредитних коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Відтак позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь банку 23130,78 грн заборгованості за кредитом. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивач судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1122,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial