Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір б/н про надання кредиту на суму 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевим терміном повернення кредиту, встановлені строком дії картки. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Станом на 30.06.2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 391 768,67 грн. Від цієї суми, рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.04.2018 року стягнуто 117 771 грн., 34 коп., різниця становить 279843,58 грн. з них: 278 143 грн. 58 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1700 грн. заборгованість за пенею та комісією, але враховуючи, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то просить суд, стягнути з відповідача в користь АТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість в розмірі - 114 241,55 грн. заборгованості по відсотказ за користування кредитом в період з 31.12.2018 року по 30.06.2019 року, а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли кредитні правовідносини. Судом встановлено, що 14.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір б/н про надання кредиту на суму 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевим терміном повернення кредиту, встановлені строком дії картки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Згідно поданого банком розрахунку, станом на 30.06.2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 391 768 грн. 67 коп. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03 квітня 2018 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.08.2008 року в розмірі 117 771 (сто сімнадцять тисяч сімсот сімдесят одну) гривню 34 копійки, в т.ч., заборгованість за кредитом - 7 640, 76 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 104 284, 33 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 250, 00 грн., штрафу (процентна складова) - 5 596, 25 грн. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись до суду з даним позовом позивач визначив предметом позовних вимог у цій справі стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 31.12.2018 року по 30.06.2019 року в розмірі 114 251 грн. 55 коп. Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У частині п. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Проте, посилання представника позивача на те, що позивач має право на отримання від відповідача відсотків за користування кредитом не заслуговують на увагу. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц провадження №14-154цс18 зазначено, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку (штраф) припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, з моменту ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості виконання договірного зобов`язання по договору № б/н від 14.08.2008 року закінчено, а тому підстав для стягнення відсотків за користування кредитом суд не вбачає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed