Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

В березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2737 га, кадастровий номер 3220484100:03:002:0037, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 13.02.2017 року. В обґрунтування позову зазначав, що 13.02.2017 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,2737 га, кадастровий номер 3220484100:03:002:0037, що розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району. Постановою нотаріуса відмовлено йому у оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. 14.03.2018 року відкрито провадження у даній справи та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач, представник відповідача не з'явились, в поданих заявах просили розглянути справу у їхню відсутність. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.02.2017 року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 14.02.2017 року виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Померлий [PERSON] являється батьком позивача [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження виданого 02.11.1979 року Озернянською сільською радою Білоцерківського району Київської області. Згідно копії довідки Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 27.10.2017 року за № 1324, померлий [PERSON], [INFO] проживав та був зареєстрований в [INFO] (колишня Островського), 4, Білоцерківського району Київської області до дня смерті. За вищевказаною адресою на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO]. Згідно наявної в матеріалах справи копії державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 409353, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,2737 га в межах згідно з планом, що розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3220484100:03:002:0037. Навдені вище обставини підтверджуються копією відомостей про право власності/право постійного користування відносно [PERSON], дата формування витягу 17.01.2018 року. 30.01.2018 року постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області, після померлого 13.02.2017 року його батька [PERSON], оскільки відсутні\~ правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. В постанові натаріуса також вказано, що оглянувши надані спадкоємцем документи, нотаріус дійшла висновку, що спадкоємець [PERSON] має право на спадкування. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.3 ст.334\~ ЦК України). Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до розяснення п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З наданого суду Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою Київської області листа від 18.05.2018 року № 1364/01-16 вбачається, що спадкова справа після померлого 13.02.2017 року [PERSON] не заводилась. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом земельної ділянки, не може оформити на спадкове майно відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за законом, а сукупність наявних у справі доказів свідчать про належність спірної земельної ділянки померлому батькові позивача, тому суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved