Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Будинкоуправління №3 Житомирського КЕЧ району звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира, Орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про виселення, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просило виселити [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO] з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі займають вищевказану квартиру без правових підстав. Одночасно відповідачем подано зустрічний позов Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району, треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира, Орган опіки і піклування Житомирської міської ради, про визнання права користування спірною квартирою, оскільки вселилася в квартиру зі згоди наймача [PERSON] В останнє судове засідання сторони не зявилися, від представника позивача та третіх осіб Органу опіки та піклування Житомирської міської ради, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир подано заяви про розгляд справи у їх відсутність. Від відповідача подана чергова заява про відкладення, проте жодних підтверджень на наявність поважних причин для відкладення розгляду справи, заявником не надано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з рішення апеляційного суду Житомирської області від 10.02.2015 року, яке набрало законної сили, у справі №295/3610/13-ц за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, апеляційною інстанцією встановлено наступне: на підставі ордеру №719 від 23.07.1998 року [PERSON], колишньому чоловіку [PERSON] на сімю із чотирьох чоловік він, [PERSON], діти [PERSON], [PERSON] була надана кімната №36 у гуртожитку по вул. Гетьмана Самойловича,6 у м. Житомирі. Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №10 від 12.09.2009 року гуртожитку по вул.. Гетьмана Самойловича, 6 надано статус житлового будинку та передано на утримання БУ-1 Житомирської КЕЧ району. 25.05.2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 25.03.2005 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «Соколову». [PERSON] із 19.05.1999 року зареєстрована у [INFO] у Житомирі, проте, з 16.02.2007 року у цій же квартирі зареєстрована сімя [PERSON] Разом з тим, в квартирі [ADDRESS] зареєстрована лише [PERSON] з 25.02.2012 року. Особовий рахунок на квартиру №34 відкритий на імя [PERSON] без посилань на відповідний ордер. Ордер на зайняття відповідачам - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не видавався. Єдиною правовою підставою для укладення договору найму жилих приміщень державного чи комунального житлового фонду є ордер (ст..61 ЖК). Однією з підстав виникнення субєктивного права на житло, тобто набуття права користування конкретним жилим приміщенням, є вселення у нього в установленому порядку в якості наймача або члена сімї наймача (ст..64,65 ЖК). Отже, апеляційним судом встановлено, що ордер на квартиру [ADDRESS] не видавався ні [PERSON],, а ні [PERSON] Таким чином, посилання позивача за зустрічним позовом у даній справі, що остання вселилася у квартиру [ADDRESS] зі згоди наймача цієї квартири [PERSON] як член сімї наймача є безпідставним. Одночасно судом встановлено, що з 13.10.2014 р. у вищевказаній квартирі №34 зареєстрований син [PERSON] - [PERSON] 19.08.2014 року. Зважаючи на вище встановлені обставини, а саме: ордер на квартиру [ADDRESS] не видавався ні [PERSON], а ні [PERSON]; після надання гуртожитку статусу житлового будинку, [PERSON], а ні її син правовстановлюючих документів на право користування чи розпорядження даною квартирою не мають, суд дійшов висновку, що відповідачі займають квартиру без правових підстав і підлягають виселенню, у звязку з чим позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведена правомірність користування квартирою №34.

Outcome: approved