Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

АТ «Банк Фінанси та Кредит», правонаступником якого є товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт», звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 03.10.2006 між позивачем\~відкритим акціонерним\~товариством «Банк\~«Фінанси та\~Кредит» (банком)\~та відповідачем\~фізичною особою-підприємцем\~ [PERSON] \~(позичальником)\~було укладено\~кредитний договір\~№36-01-06,\~відповідно до\~пункту 1.1\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит у\~сумі 1\~725\~275\~грн 00\~коп,\~а позичальник\~зобов`язався\~повернути отримані\~грошові кошти\~до 30\~вересня 2011\~року включно\~і сплатити\~за користування\~кредитом відсотки\~у розмірі\~20%\~річних (а\~за користування\~кредитом з\~моменту,\~вказаного в\~підпункті „б,\~„в пункту\~3.1\~договору,\~сплатити відсотки\~у підвищеному\~розмірі).\~В забезпечення\~виконання зобов`язання\~за кредитним\~договором між\~банком,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~(іпотекодавець)\~було укладено\~іпотечний договір\~№401/0906\~від 03.10.2006,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Криворізького\~міського нотаріального\~округу Борисенко\~С.М.\~03.10.2006.\~Відповідно до\~п.\~1\~іпотечного договору\~-\~предметом іпотеки\~є:\~1)\~домоволодіння,\~яке в\~цілому складається\~з:\~шлакоблочного,\~обкладеного цеглою\~житлового будинку\~А-1,\~загальної площею\~102,7\~кв.м,\~житловою площею\~77,0\~кв.м,\~шлакоблочної літньої\~кухні Б,\~на 2/2\~шлакоблочного на\~1/3\~цегляного гаражу\~В,\~шлакоблочної літньої\~кухні Г,\~цегляної вбиральні\~Д,\~цегляної літньої\~кухні Ж,\~водоколонки І,\~вимощення ІІ,\~огорожі 1-3,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та належить\~іпотекодавцю на\~праві приватної\~спільної часткової\~власності на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину;\~2)\~земельна ділянка,\~площею 0,1206\~га,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що належить\~іпотекодавцю на\~праві приватної\~спільної часткової\~власності.Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2008 з фізичної особи-підприємця [PERSON] стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №36-01-06 від 03.10.2006 в сумі 1693775,00 грн, 5553,33 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків, 40124,78 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 17394,33 грн витрати зі сплати держмита, 110,84 грн витрати на ІТЗ судового процесу. Вказане рішення набрало законної сили. [INFO] [PERSON] померла. 13.09.2009 позивач звернувся до Першої криворізької державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців. Спадкоємцем, який не відмовився від спадщини є [PERSON] , [INFO] , який відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2011 зобов`язано [PERSON] звернутися до Першої Криворізької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва на ім`я [PERSON] про право на спадщину на нерухоме майно, що належало померлій [INFO] [PERSON] , а саме: 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; окремо розташовану нежитлову будівлю цеху А-1 загальною площею 1235,8 кв.м, що розташована на земельній ділянці площею 1386 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , надавши державному нотаріусу усі передбачені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України документи, а також зобов`язати [PERSON] зареєструвати право на вказану спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.03.2014, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] , третя особа Орган опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Центрально-Міської\~районної у\~місті ради,\~про примусове\~виконання обов`язку\~в натурі,\~відмовлено,\~оскільки [PERSON] \~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~а подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~є його\~правом.\~Разом з\~цим,\~рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена. Станом на 19.01.2009 загальна сума заборгованості позичальника перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором №36-01-06 від 03.10.2006 становить сума 2061689,76 грн. Позивач направив на адресу [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , як спадкоємця та власника предмету іпотеки, вимоги про усунення порушень умов іпотечного договору та погасити заборгованість за кредитним договором (станом на дату смерті позичальника), попередивши про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в разі незадоволення зазначених вимог Банку. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд: встановити факт прийняття у спадщину [PERSON] 1/2 частини домоволодіння, яке в цілому складається з: шлакоблочного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1, загальної площею 102,7 кв.м, житловою площею 77,0 кв.м, шлакоблочної літньої кухні Б, на 2/2 шлакоблочного на 1/3 цегляного гаражу В, шлакоблочної літньої кухні Г, цегляної вбиральні Д, цегляної літньої кухні Ж, водоколонки І, вимощення ІІ, огорожі 1-3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належали померлій [PERSON] ; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» пропорційно вартості предмета іпотеки за кредитним договором №36-01-06 від 03.10.2006 в сумі 2131296,93 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: 1) на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яке в цілому складається з: шлакоблочного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1, загальної площею 102,7 кв.м, житловою площею 77,0 кв.м, шлакоблочної літньої кухні Б, на 2/2 шлакоблочного на 1/3 цегляного гаражу В, шлакоблочної літньої кухні Г, цегляної вбиральні Д, цегляної літньої кухні Ж, водоколонки І, вимощення ІІ, огорожі 1-3, 2) на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1206 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання права власності на зазначене майна за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» , правонаступником якого є товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт», за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У судове засідання представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник [PERSON] адвокат Бурлаченко С.Ю. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його відрядженням до міста Кропивницького. Представник третьої особи Біла А.В. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки на теперішній час відповідач [PERSON] є повнолітнім, а тому підстав для участі у справі Органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради не має. Суд, дослідивши матеріали справи, не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Бурлаченка С.Ю. про відкладення розгляду справи, з тих підстав, що він представляв інтереси законного представника неповнолітнього відповідача [PERSON] , а саме: його батька [PERSON] . Разом з цим, [INFO] відповідач [PERSON] \~досяг вісімнадцяти років (повноліття) та набув повну цивільну дієздатність відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України. Згідно з ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2019 первісного відповідача у справі [PERSON] було замінено на належного [PERSON] , який, у свою чергу, не уповноважував адвоката [PERSON] на представництво своїх інтересів в суді в рамках даної справи. А тому, враховуючи, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності сторін та їх представників. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За ст. 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, судом встановлено, що 03.10.2006 між позивачем відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір №36-01-06 (том 1 а.с. 7-9), відповідно до пункту 1.1 якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 725 275 грн 00 коп, а позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти до 30 вересня 2011 року включно і сплатити за користування кредитом відсотки у розмірі 20% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного в підпункті «б», «в» пункту 3.1 договору, сплатити відсотки у підвищеному розмірі). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 1 закону «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір №401/0906 від 03.10.2006 (том 1 а.с. 11-13), посвідченого 03.10.2006 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенко С.М. Відповідно до\~п.\~1\~іпотечного договору\~-\~предметом іпотеки\~є:\~1)\~домоволодіння,\~яке в\~цілому складається\~з:\~шлакоблочного,\~обкладеного цеглою\~житлового будинку\~А-1,\~загальної площею\~102,7\~кв.м,\~житловою площею\~77,0\~кв.м,\~шлакоблочної літньої\~кухні Б,\~на 2/2\~шлакоблочного на\~1/3\~цегляного гаражу\~В,\~шлакоблочної літньої\~кухні Г,\~цегляної вбиральні\~Д,\~цегляної літньої\~кухні Ж,\~водоколонки І,\~вимощення ІІ,\~огорожі 1-3,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та належить\~іпотекодавцю на\~праві приватної\~спільної часткової\~власності на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину;\~2)\~земельна ділянка,\~площею 0,1206\~га,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що належить\~іпотекодавцю на\~праві приватної\~спільної часткової\~власності. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2008 (том 1 а.с.17-18) з фізичної особи-підприємця [PERSON] стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №36-01-06 від 03.10.2006 в сумі 1693775,00 грн, 5553,33 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків, 40124,78 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 17394,33 грн витрати зі сплати держмита, 110,84 грн витрати на ІТЗ судового процесу. Вказане рішення набрало законної сили. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (том 1 а.с. 6). Позивач звернувся до Першої криворізької державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців (том 1 а.с. 19-21). З листа Першої криворізької державної нотаріальної контори (том 1 а.с. 23) вбачається, що спадкоємцем, який не відмовився від спадщини є [PERSON] , [INFO] , який відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2011 (том 1 а.с. 25-26) зобов`язано [PERSON] звернутися до Першої Криворізької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва на ім`я [PERSON] про право на спадщину на нерухоме майно, що належало померлій [INFO] [PERSON] , а саме: 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; окремо розташовану нежитлову будівлю цеху А-1 загальною площею 1235,8 кв.м, що розташована на земельній ділянці площею 1386 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , надавши державному нотаріусу усі передбачені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України документи, а також зобов`язати [PERSON] зареєструвати право на вказану спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.03.2014 (том 1 а.с. 27-29), рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про примусове виконання обов`язку в натурі, відмовлено, оскільки [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, а подання заяви про прийняття спадщини є його правом. На адресу [PERSON] та [PERSON] позивачем направлялась вимога в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» (том 1 а.с. 30-31), в якій йде мова про необхідність повернути кредитні кошти та погасити заборгованість, однак відповідачі зобов`язань за кредитним договором не виконали, заборгованість не погасили. У зв`язку з необхідністю захисту своїх прав АТ «Банк Фінанси та Кредит», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт» звернулось до суду з даним позовом. Разом з цим, судом досліджено зміст іпотечного договору №401/0906 від 03.10.2006 (а.с. 11-13), з пункту 11.3 якого вбачається, що сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним із наступних способів: - передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання; - отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У частинах першій, третій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу, позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Разом з цим, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»). Таким чином, стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не передбачає можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду. Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. Таким чином, з урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку», суд не наділений повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем. До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верхового Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі за № 760/14438/15-ц (провадження № 14-38цс18). Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За приписами частини 1 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: dismissed