Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.09.2011 року, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг, та «Тарифи», які викладені на банківському сайті http//privatbank.ua складає між ним та Банком Договір. Відповідач був поінформований про умови кредитування, які йому були надані для ознайомлення у письмовій формі. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «ПриватБанк». На підставі договору відповідачу встановлено початковий кредитний ліміт 4800 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Представник АТ КБ АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що при укладенні договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, що відповідає п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому в «Тарифах», які діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http//privatbank.ua з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки: у кредитора інформування позичальника щодо внесення змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Договору; у позичальника отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.3 Договру). На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від його зобов`язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. Пунктом 2.1.1.5.5 договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно з п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% для картки «Універсальна»; 84,0% для картки «Універсальна голд». У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач на 31.05.2020 року має заборгованість 22914 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 20128,33 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 20,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20108,33 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 2736,44 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0, 00 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 50,00 - нарахована пеня; 0, 00 гривень - нарахована комісія. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором б/н від 01.09.2011 року у розмірі 22914,77 гривень та понесені судові витрати у розмірі 2102,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві останній зазначив, що просить справу розглядати без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. Крім того, судом 29.10.2020 року та 17.11.2020 року відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.09.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого відповідачу встановлено початковий кредитний ліміт 4800 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним 01.09.2011 року заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Пам`ятку клієнта, що містить, в тому числі, Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування отримав і ознайомився з її змістом під розписку. На підставі вказаної заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на умовах, що зазначені в описаній Довідці. На підтвердження надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останнього позивач надав суду такі документи: анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, що діяла на момент підписання заяви, копію наказу банку щодо затвердження Умов та правил надання банківських послуг (у редакції, що діяла на момент підписання заяви); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, оформленої на [PERSON] (договір б/н), згідно з якою: 13.12.2013 року встановлений кредитний ліміт в розмірі 4800,00 гривень та його зменшено до 300 гривень, з 29.05.2017 року кредитний ліміт збільшено і становить 10000,00 гривень, з 29.08.2017 року кредитний ліміт збільшено і становить 12000 гривень, з 05.11.2018 року кредитний ліміт збільшено і становить 13000 гривень, з 08.02.2019 року кредитний ліміт зменшено і становить 00,00 гривень; довідку з інформацією про надані [PERSON] кредитні картки, зокрема про їх номер, дату відкриття та термін дії, виписку за договором б/н та розрахунок заборгованості за договором №б/н від 01.09.2011 року, укладеного між «ПриватБанк» та клієнтом - [PERSON] станом на 31.10.2015 року. При цьому суд звертає увагу, що надані на підтвердження умов кредитування Умови та Правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачем не підписані. З виписки про рух коштів встановлено, що відповідач активно користувався кредитними коштами з 12.02.2013 року, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, однак несвоєчасно та не в повному обсязі погашав його, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, розмір якої станом на 31.05.2020 року має заборгованість 22914 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 20128,33 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 20,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20108,33 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 2736,44 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0, 00 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 50,00 - нарахована пеня; 0, 00 гривень - нарахована комісія. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У заяві позичальника від 01.09.2011 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Банк, пред`являючи вимогу про погашення кредиту, просив крім суми, яку фактично отримав в борг позичальник (тіло кредиту), стягнути заборгованість за простроченими відсотками та підтвердив своє право вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.09.2011 року, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. Також відповідачем не підписано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Крім цього, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не конкретизує, який вид кредитної картки було видано відповідачу, оскільки містить умови кредитування з використанням карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», що відповідно передбачають різний розмір відсоткової ставки (3,0%, 2,5,%, 1,7% 2,5%). Таким чином, вказаний витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки, яка погоджена сторонами при укладенні договору та можливості її збільшення, розміру та строків періодичних платежів на погашення кредиту тощо, тому не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору. Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду у справі № 365/159/19 від 12 лютого 2020 року. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) та постанові Верховного Суду у справі №175/4576/14-ц від 17 липня 2019 року і не спростовано позивачем. Суд вважає, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01.09.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (29.07.2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, наданий банком витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому суд вважає, оскільки витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01.09.2011 року шляхом підписання заяви-анкети та відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність за простроченими відсотками, а тому у цій частині позов до задоволення не підлягає. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі№ 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Щодо пред`явленої АТ КБ «ПриватБанк»» вимоги про сплату заборгованості за тілом та простроченим тілом кредиту у розмірі 20128,33 гривень, суд враховує, що відповідач фактично отримав та використовував надані позичальником кошти, що підтверджено випискою про рух коштів, та те, що у добровільному порядку кошти АТ КБ «ПриватБанк» не повернув. Згідно вимог частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути 20128,33 гривень заборгованості за тілом та простроченим тілом кредиту. Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача 20128,33 гривень заборгованості, то на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 1846,40 гривень (20128,33 х 2102,00 /22914,77) сплаченого судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial