Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 29 липня 2011 року, право власності на земельну ділянку, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,72 га, розташовану в межах території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті матері відкрилася спадщина на зазначене майно, але оформити його в нотаріальному порядку вона не може, оскільки не представила належним чином оформлені відносно майна правоустановлюючі документи, оскільки за невідомих обставин державний акт, підтверджуючий право власності на землю, був втрачений. Крім того, на час відкриття спадщин (час смерті спадкодавиці) вона не проживала з матірю і на протязі шести місяців не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тому просила надати їй додатковий строк для подання такої заяви строком у шість місяців, так як пропустила цей строк з поважних причин, які полягали в її правовій необізнаності щодо порядку оформлення спадщини. Також, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, а наданими довідками державних установи підтверджується, що земля належала спадкодавиці за її життя, тому після її смерті має відійти спадкоємцю, тобто їй в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка не зявилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, направила на розгляд справи свого представника, яка позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з прохання розглянути позов без його участі, про задоволення вимог не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 29 липня 2011 року в с. Новомиколаївка Жовтневого району Миколаївської області померла громадянка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної мідянки, площею 9,72 га, розташованої в межах Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці відповідно до державного акту серії МК № 091942, виданого 11 травня 2004 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців після відкриття спадщини або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON] Однак спадщину вона не прийняла, оскільки на час смерті матері спільно з нею не проживала і строк для подання заяви до нотаріальної контори пропустила. На підставі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наданої позивачкою позовної заяви та доказів вбачається, що шестимісячний строк, передбачений законом для прийняття спадщини, вона пропустила через поважні причини, які полягали в тому, що через свою юридично-правову неграмотність та втрату державного акту на землю, через що вона не була обізнана про наявність цієї спадщини, вона не знала про необхідність у визначений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори чи нотаріуса про прийняття спадщини. За такого суд вважає, що строк було пропущено з поважних причин, і є можливим визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавиці [PERSON] Проте суд вважає, що достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини буде три місяці. Що ж стосується спадкового майна, то суд зазначає наступне. Як вже було зазначено, на час смерті спадкодавиці [PERSON] вона мала земельну ділянку, площею 9,72 га, розташовану в межах Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на землю підтверджував державний акт серії МК № 091942, виданий 11 травня 2004 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області. Належність їй цієї ділянки підтверджується як копією державного акту, так і письмовою інформацією відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області від 4 лютого 2016 року (а.с. 14, 16). Проте за невідомих обставин оригінал правоустановлюючого документу на землю був втрачений, про що спадкоємицею була подана відповідна об'ява в місцевому друкованому засобі масової інформації (а.с. 15). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначене вище спадкове майно належало [PERSON] і воно входить до складу спадщини після її смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці у справі як єдиній відомій спадкоємиці першої черги за законом, яка, як було визначено, пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: partial