Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

В вересні\~2014\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій,\~з урахуванням\~наданих уточнень,\~просив зобовязати\~відповідача відшкодувати\~йому 1/2\~частину вартості\~будівельних матеріалів,\~що використовувались\~для будівництва\~індивідуального житлового\~будинку за\~адресою:\~м.\~Дніпро,\~Краснопілля,\~вул.\~Велика,\~буд.\~22\~в розмірі\~1104900,00\~грн.,\~а також\~стягнути з\~неї понесені\~судові витрати.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав\~на те,\~що вони\~з відповідачем\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який на\~теперішній час\~розірваний рішенням\~суду від 29 грудня 2011 року. Фактично шлюбні відносини між ними були припинені ще наприкінці 2009 року, коли Позивач залишив сімю. Під час проживання в шлюбі і ведення спільного сумісного господарства сторонами протягом 2007-2011 років було здійснено будівництво житлового будинку на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпро, Краснопілля, вул. Велика, 22 та яка належала відповідачеві на праві власності. Для цього позивачем за власні кошти придбавалися будівельні матеріали, загальна вартість яких склала 467256,77 грн., що на той час було значними коштами. Земельна ділянка виділялась відповідачеві. Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку знаходяться у неї ж. В період шлюбу відповідач не заперечувала проти будівництва житлового будинку на належній їй земельній ділянці. Після розірвання шлюбу позивач припинив будівництво. Доступу до обєкта будівництва він не має, оскільки відповідач чинить йому в цьому перешкоди. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати доступ для подальшого проведення будівельних робіт, але відповідач або ігнорувала пропозиції, або відповідала категоричною відмовою. На неодноразові пропозиції вирішити це питання мирним шляхом відповідач також відповідала відмовою. Будинок на даний час не повністю добудований, до експлуатації не введений, правовстановлюючі документи на нього відсутні, наявний лише технічний паспорт. Тому, позивач був змушений звернутися до суду для вирішення даного спору. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги останнього та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в уточненій позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказав, що позивач ніколи не купляв жодних будівельних матеріалів, а надані ним докази є неналежними, оскільки вони не посвідчені належним чином, відсутні документи щодо початку будівництва та його закінчення, а фірма, яка вказана виконавцем в наданих позивачем документах, взагалі не має дозволу на виконання будівельних робіт. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають повністю по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 21 грудня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1928. Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-3400/11, яке скасоване не було та набрало законної сили 27 січня 2012 року, шлюб між ними був розірваний (т.1 а.с.7). Позивач вказав, що, окрім іншого, за час шлюбу ними було збудовано індивідуальний житловий будинок за адресою: м. Дніпро, Краснопілля, вул. Велика, буд. 22, який на даний час має статус незавершеного будівництва. На його будівництво, знову ж таки, за словами позивача, ним було витрачено коштів у розмірі 467256,77 грн. В той же час, ним була проведена оцінка майна та отримано довідку про вартість будинку № 22, розташованого по вул. Велика у м. Дніпрі, відповідно до якої, вартість житлового будинку на теперішній час становить 2209800,00 грн. без ПДВ. Позивач вважає, що відповідач повинна відшкодувати йому 1/2 частину вартості будівельних матеріалів, що використовувались для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: м. Дніпро, Краснопілля, вул. Велика, буд. 22 в розмірі 1104900,00 грн., у звязку з чим він звернувся до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічні положення має ч. 3 ст. 368 ЦК України, згідно якої - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Встановлюючи право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ч. 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що земельна ділянка на якій збудований індивідуальний житловий будинок за адресою: м. Дніпро, Краснопілля, вул. Велика, буд. 22, належить відповідачеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП ДН № 037736, виданого на підставі рішення Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.11.1998 року № 90/284 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування [PERSON]». Позивач стверджує, що зазначений вище будинок був збудований особисто ним, оскільки будівельні матеріали для його будівництва придбавалися за його власні кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Твердження позивача щодо будівництва вищевказаного житлового будинку за його кошти у шлюбі з відповідачем підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зокрема, для встановлення обставин, зазначених позивачем в його позові, у даній справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні питання: 1.Яка ринкова вартість будівельно-монтажних робіт, які були проведені при будівництві будинку, розташованому в м. Дніпропетровськ, вул. Велика, 22? 2.Яка ринкова вартість будівельних матеріалів, які були затрачені для проведення будівельних робіт за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Велика, 22? 3.Визначити ступінь фізичної готовності будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Велика, 22. Згідно же висновку експерта № 3137-17 від 05.02.2018 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 204/6955/14-ц, експертом надано наступні відповіді на поставлені питання: 1.У звязку з відсутністю проектної документації на будівництво будинку по вул. Велика, 22 в м. Дніпро, та те, що роботи виконувалися взагалі господарським способом та за відсутністю достовірних документів на будівельні матеріали, які підтверджують їх придбання та застосування при виконанні будівельних робіт по будівництву будинку, тому визначити ринкову вартість будівельно-монтажних робіт не надається можливим. 2.У зв'язку з відсутністю проектної документації на будівництво будинку по вул. Велика, 22 в м. Дніпро, та те, що роботи виконувалися взагалі господарським способом, за відсутністю достовірних документів на будівельні матеріали, які підтверджують їх придбання та застосування при виконанні будівельних робіт по будівництву будинку, тому визначити ринкову вартість будівельно-монтажних робіт та вартість будівельних матеріалів не надається можливим. 3.Враховуючи результати дослідження «По першому та другому питанням» щодо неможливості визначення вартості будівельно-монтажних робот та будівельних матеріалів, що в свою чергу впливає на можливість визначення вартості та питомої ваги конструктивних складових будівлі і що є основою для розрахунку ступені готовності всієї будівлі. При візуальному дослідженні будинок по вул. Велика, 22 в м. Дніпро відноситься до обєкту незавершеного будівництва, при якому визначена неможливість введення в експлуатацію обєкта та неможливість бути використаним за цільовим призначенням. Таким чином, за відсутністю проектної документації не можливо передбачити які будівельно-монтажні роботи повинні виконуватися по будівництву будинку взагалі та яке устаткування, обладнання та опоряджувальне оздоблення передбачено проектною документацією для можливої експлуатації будинку за цільовим призначенням та неможливості визначення вартості будівельно-монтажних робіт та будівельних матеріалів, що в свою чергу впливає на можливість визначення вартості та питомої ваги конструктивних складових будівлі та їх обсяг, тому визначити ступінь готовності будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Велика, 22 не надається можливим (т.2 а.с.156-164). З урахуванням вищевказаного, заявлені позивачем обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Що ж стосується інших наданих позивачем доказів на підтвердження його позовних вимог, то суд критично ставиться до таких доказів з наступних підстав. Так, з численних квитанцій до прибуткових касових ордерів та товарних чеків про придбання будівельних матеріалів не вбачається, що ці матеріали були використані для будівництва житлового будинку за адресою: м. Дніпро, Краснопілля, вул. Велика, буд. 22. Акти огляду прихованих робіт, які надані позивачем, взагалі не мають жодних підписів та печаток, окрім підписів самого позивача (т.1 а.с.227-237), у звязку з чим, вони не можуть бути прийняті судом як належні докази. З договорів на поставку виробів з ПВХ-профілю також не вбачається, що такі матеріали були використані при будівництві зазначеного вище житлового будинку. Крім того, з усіх документів, що були надані позивачем вбачається, що будівельні матеріали були придбані на протязі 2008-2009 років, в той час, як з технічного паспорту на житловий будинок, який (технічний паспорт) був наданий відповідачем, вбачається, що житловий будинок за адресою: м. Дніпро, Краснопілля, вул. Велика, буд. 22, побудований у 2011 році (т.1 а.с.96-102), чим спростовуються твердження позивача, що будинок був побудований в 2009 році. При цьому, ним самим в позові зазначено, що будівництво будинку було зупинено ще в 2009 році, після розірвання шлюбу між сторонами. Більш того, самим позивачем в його позові визнано, що будинок на даний час не повністю добудований, до експлуатації не введений, правовстановлюючі документи на нього відсутні, наявний лише технічний паспорт. Але, в супереч зазначеним ним же самим обставинам, він зазначає, що ним проведена оцінка майна та отримано довідку про вартість будинку № 22, розташованого по вул. Велика у м. Дніпрі, відповідно до якої, вартість житлового будинку на теперішній час становить 2209800,00 грн. без ПДВ. В той же час, позивачем необґрунтовано - яким саме чином він встановив вартість житлового будинку (саме будинку, а не будівельних матеріалів, або обєкту незавершеного будівництва), при обставинах того, що, як він вказав, будинок на даний час не повністю добудований, до експлуатації не введений, правовстановлюючі документи на нього відсутні, наявний лише технічний паспорт. Вданому випадку можливо лише встановити вартість матеріалів, що були використані в процесі будівництва, але, як зазначив судовий експерт, надати відповідь на таке питання не виявляється можливим, оскільки відсутні необхідні документи. Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки ним не доведено суду належними та допустимими доказами обставини, про які зазначено в позовній заяві. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Крім того, оскільки позивачеві відмовлено в задоволенні його позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, задоволенню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed