Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В березні 2015 року ПАТ«[PERSON] [PERSON]» звернувся з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 02.10.2008р. між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] [PERSON]») та відповідачем був укладений кредитний договір №014/02-07/1-2-391, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в розмірі 88000,00 доларів США, строком на 84 місяці із платою 17,3 річних, позичальник в свою чергу зобов»язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначенні кредитним договором. Відповідач станом на 22.12.2014р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 39105,66 доларів США (еквівалентно 619996,62 грн.), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2888,36 доларів США (еквівалентно 45793,20грн.), заборгованість по сплаті відсотків становить 3376,75 доларів США (еквівалентно 53536,33 грн.). За невиконання умов кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та погашення відсотків, банком нарахована пеня, яка станом на 22.12.2014р. становить 7783,76 долари США (еквівалентно 123406,81 грн.), у зв'язку з чим банк просить достроково стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати. В серпні 2015 року [PERSON] Фарід звернувся з зустрічним позовом до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про оскарження незаконних дій та спонукання до вчинення дій, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору №014/02-07/1-2-391 від 02.10.2008р. ВАТ «[PERSON] [PERSON]» надав [PERSON] Фарід кредит в розмірі 88000,00 доларів США строком на 84 місяці із платою 17,3 річних. 27 січня 2014року укладено додаткову угоду №014/02-07/1-2-391/1 до кредитного договору відповідно до якої сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника, строк сплати якої настав. Відповідно до додаткової угоди строк дії договору продовжено до 01.10.2018 року. [PERSON] Фарід неодноразово звертався до директора Хмельницької ОД АТ «[PERSON] [PERSON]» з заявами про пониження відсоткової ставки на кредит, сплати кредиту по пільговому курсу, переведення валюти кредиту, проте банк залишив вказані заяви без реагування. На час звернення [PERSON] Фарід виплатив 21147,72 доларів США кредиту і 35582,28 доларів США відсотки за користування кредитом. В січні 2014 була укладена додаткова угода до кредитного договору, проте відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» видача кредитній в іноземній валюті в України заборонена, у звязку з цим просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо відмови зміну виду валютування на гривні та зобовязати ПАТ «[PERSON] [PERSON]» проводити нарахування щомісячних платежів в національній валюті гривні по курсу долара США на день укладення кредитного договору. Ухвалою суду від 08 вересня 2015 року зустрічну позову заяву прийнято до спільного розгляду із первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача-відповідача вимоги первісного позову підтримала в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представники відповідача-позивача в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали, зустрічний позові підтримали з підстав викладених у позовній заяві, подали заяву про застосування строку позовної давності. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи. встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 02.10.2008р. між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] [PERSON]») та відповідачем був укладений кредитний договір №014/02-07/1-2-391, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в розмірі 88000,00 доларів США, строком на 84 місяці із платою 17,3 річних, позичальник в свою чергу зобов»язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначенні кредитним договором. Відповідно до укладеного кредитного договору у позичальника виник обов»язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених графіком погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. 27 січня 2014 року сторони уклали додаткову угоду №014/02-07/1-2-391/1 до кредитного договору відповідно до якої сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника, строк сплати якої настав. Відповідно до додаткової угоди строк дії договору продовжено до 01.10.2018 року. Відповідач станом на 22.12.2014р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 39105,66 доларів США (еквівалентно 619996,62 грн.), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2888,36 доларів США (еквівалентно 45793,20грн.), заборгованість по сплаті відсотків становить 3376,75 доларів США (еквівалентно 53536,33 грн.). Відповідно до п.9.1. Кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує позичальнику пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 22.12.2014р. пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 7783,76 долари США (еквівалентно 123406,81 грн.). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідач з серпня 2014 року припинив вносити щомісячні платежі на погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 6.5. кредитного договору банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов договору. 26.01.2015 року банком направлена відповідачу вимога про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, яка залишена відповідачем без реагування. Ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Представник відповідача-позивача подала заяву про застосування строку позовної давності до всіх позовних вимог, проте як вбачається із матеріалів справи відповідач останній платіж за договором вніс в серпні 2014 року, а в листопаді 2015 року відповідачем внесено на погашення кредиту 11,0тис. доларів США, у звязку із чим строк позовної давності позивачем не пропущено. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст. 651 ЦК України передбачає підстави для зміни або розірвання договору, а саме: 1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим, про те з вимогами щодо зміни або розірванні договору [PERSON] не звертався, а відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позов ПАТ «[PERSON] [PERSON]» підлягає задоволенню частково, оскільки відповідачем погашено заборгованість в розмірі 11,0тис. доларів США, яку належить віднести на зменшення заборгованості по тілу кредиту, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 31482,41 доларів США, в т.ч. заборгованість по кредиту 28105,66 доларів США, 3376,75 доларів США заборгованість по сплаті процентів та 123406,81грн. пені. В задоволенні зустрічного позову належить відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, у звязку з чим підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2853,77грн.

Outcome: partial