Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач або ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 12 лютого 2013 року у розмірі 112718,89 грн. та судові витрати у сумі 1 921 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 лютого 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2018 року за ним утворилась заборгованість у сумі 125907,46 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 112718,89 грн., яка складається з 4940,98 грн. - заборгованість за кредитом та 107777,91 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 12 лютого 2013 року по 31 липня 2018 року, також, позивач просить стягнути на його користь суму судового збору в розмірі 1 921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзиву на позов. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 509 ЦК України передбачено, що в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно отримав кредит, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 12 лютого 2013 року, в розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, однак не в повному обсязі і не своєчасно сплачував кредит, а тому станом на 30 вересня 2018 року у неї виникла заборгованість у розмірі 125907,46 грн., та складається з наступного: 4940,98 грн. заборгованість за кредитом; 116372,02 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4594/,46 грн. заборгованість за пенею та комісією. Проте, законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 112718,89 грн., яка складається з заборгованості за кредиту в розмірі 4940,98 грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 12 лютого 2013 року по 31 липня 2018 року в розмірі 107777,91 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він підтверджений належними та допустимими доказами, та не спростований відповідачем. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно не виконав зобов`язання за договором від 12 лютого 2013 року, а тому вимоги АТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 112718,89 грн., яка складається з заборгованості за кредиту в розмірі 4940,98 грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 12 лютого 2013 року по 31 липня 2018 року в розмірі 107777,91 грн. підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, у сумі 1921 грн.

Outcome: approved