Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В березні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом зі своїми дітьми: доньками [PERSON] та [PERSON], а також зареєстрована її онука [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно вона є власником квартири. ЇЇ донька [PERSON] не поважно ставиться до неї, як до матері. З 1995 року вона перейшла жити до свого молодого чоловіка. З цього моменту донька дуже змінилася, мало спілкувалася з позивачкою, рідко дзвонила. Комунальні служби, що надають послуги позивачці по утриманню її квартири [ADDRESS], в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 4 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які позивачка має сплачувати. Позивачка не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідачку, оскільки вона не проживає в квартирі. В позивачки скрутне матеріальне становище, тому вона як може намагаюся зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації відповідачки в даній квартирі, змушує її сплачувати за неї в той час коли вона не користується та не проживає в квартирі вже понад десять років. Таким чином, оскільки відповідачка у спірній квартири не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, вона вважається такою, що втратила право користування цієб квартирою. Позивачка декілька разів уточнювала свої позовні вимоги та в остаточному варіанті просила усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], зобов'язавши Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. В квітні 2013 року [PERSON], яка також виступає, як законний представник малолітньої [PERSON], звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні належною малолітній дитині [PERSON] та її матері [PERSON] квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування зустрічного позову позивачка вказала на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Після одруження зі своїм чоловіком та народженням дитини [PERSON] позивачка почала проживати зі своєю родиною, але при цьому, вона майже щодня приїздила разом із донькою до позивачки, щоб приготувати їжу, прибрати у квартирі, поспілкуватися з нею. Потім її малолітня донька прийняла участь в приватизації спірної квартири. Крім того, щомісяця вона надавала грошові кошти позивачці не лише на утримання квартири співвласником якої є її малолітня донька, а на утримання самої позивачки по 2000 грн. щомісяця. З початку 2013 року її мати почала вимагати від неї збільшення суми грошових коштів на її утримання. Тож, після непорозумінь з матір'ю з приводу її утримання з лютого 2013 року позивачка взагалі перестала надавати їй будь-які грошові кошти. Приводом чого стало звернення позивачки з позовом про «виписку». Однак, передувало цьому те, що її мати на початку лютого 2013 року попросила дати їй ключі від спірної квартири, оскільки комплект своїх ключів вона загубила. А після того, як позивачка віддала матері ключі від спірної квартири, задля того, щоб вона зробила собі дублікат ключів, мати сказала, щоб позивачка забирала з квартири свої речі та речі своєї дитини. На звернення позивачки до матері з проханням надати їй ключі, щоб вона мала можливість користуватися співвласністю своєї дитини та продовжувала відвідувати свою матір, надаючи їй посильну допомогу, відповідачка сказала, щоб позивачка виміталася геть і більше не приходила до неї. Таким чином, позивачка чинить перешкоди позивачці і її малолітній дитині у користуванні квартирою, співвласником якої є її малолітня дитина. Позивачка за зустрічним позовом декілька разів уточнювала свої позовні вимоги та в остаточному варіанті просила зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні належною малолітній дитині [PERSON] квартирою [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди членам сім ї співвласника квартири [ADDRESS] [PERSON] - матері малолітньої дитини [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS], вселити малолітнього співвласника квартири [ADDRESS] [PERSON] разом з членом її сім'ї - матір'ю [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Ухвалою суду основний та зустрічний позови були об'єднані в одне провадження. Ухвалою суду третю особу по справі за первісним позовом було замінено на Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у місті ради. Ухвалою суду по справі за первісним позовом були залучені [PERSON] та Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у якості третіх осіб, а Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було виключено з кола третіх осіб. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] підтримала свої уточнені позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі, посилалися на обставини викладені в основній позовній заяві. В задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити. Представник відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки за первісним позовом та просила відмовити їй в задоволенні в повному обсязі. Уточнені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилалася на обставини викладені в зустрічній позовній заяві. При цьому пояснила, що малолітня дитина [PERSON] не може бути визнана такою, що втратила право користування спірною квартирою, оскільки вона є співвласницею цієї квартири. Що стосується того, що позивачка за первісним позовом вказує, що вона самотужки сплачує за комунальні послуги, то це не відповідає дійсності, оскільки завдяки малолітній дитині вона протягом 2011-2013 років отримувала адресну допомогу по сплаті за комунальні платежі. Що ж стосується факту не проживання [PERSON] з її дитиною у спірній квартирі, то [PERSON] чинить їм у цьому перешкоди помінявши замки на вхідних дверях та не даючи їм ключі віх цих замків. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин своєї неявки суду не повідомила. Представник Комунального підприємства «Жилсервіс-1» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Представник Органа опіки та піклування Красногвардійської районної у місті ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Представник Красногвардійського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Радзюк О.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі їхнього представника та ухвалити законне рішення. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 березня 2007 року (а.с.84). Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.10.2007 року за № 16183086 (а.с.97). В належній [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописки від 10.01.2013 року, виданою Комунальним підприємством «Жилсервіс-1» (а.с.8), та відповідями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 22.03.2013 року (а.с.11-12). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Аналогічні положення має ст. 155 ЖК Української РСР, згідно якої жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Так, малолітня [PERSON] є співвласником спірної квартири [ADDRESS], а отже згідно вищевказаних положень, вона не може бути позбавлена права користування цією квартирою. Крім того, що стосується тверджень позивачки за первісним позовом про те, що відповідачі не сплачують за комунальні послуги, то згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 19.04.2013 року за № 13/159 «про роз'яснення щодо призначення адресної допомоги» - з серпня 2011 року родина інваліда - малолітньої [PERSON] користується адресною допомогою на оплату житлово-комунальних послуг, документи на надання правової допомоги надавалися членами сім'ї бабусею та матір'ю дитини - а саме: 05.08.2011 року - [PERSON] (мамою дитини), а 07.02.2012 року та 07.01.2013 року - [PERSON] (бабусею малолітньої дитини). Допомога за період з 01.08.2011 року по 31.03.2013 року була нарахована у сумі 1900 грн. на особові рахунки ЖЕК та Дніпрогаз (а.с.42), що підтверджується також довідками про отримання (неотримання) допомоги (а.с.43-45). Крім того, положення ст. 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належить прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Таким чином, [PERSON] має право звернутися до суду з позовом про стягнення з співвласників квартири [ADDRESS] витрат пов'язаних з утриманням цієї квартири. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 24) та проживає разом з дочками та чоловіком в іншій квартирі, що позивачка за зустрічним позовом вказала в своїй зустрічній позовній заяві та підтвердила в судовому засіданні її представник [PERSON] Крім того, представник [PERSON] - [PERSON] вказала, що квартира в якій проживає [PERSON] разом з дітьми та чоловіком, належить на праві власності її чоловіку. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, обставини щодо не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] доказуванню не підлягають, оскільки вказані обставини визнані сторонами по справі. При цьому, [PERSON] вказувала, що [PERSON] чинить їй та її доньці перешкоди у користуванні спірною квартирою забравши ключі від вхідної двері та не допускаючи їх у спірну квартиру, у зв'язку з чим [PERSON] пред'явила зустрічний позов в якому просила усунути їй та її доньці перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити їх у вказану квартиру. Проте, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачкою за зустрічним позовом не були надані суду, у встановленому законом порядку, належні докази того, що [PERSON] чинить їй або її дитині перешкоди у користуванні спірною квартирою, натомість було встановлено, що позивачка за зустрічним позовом разом із своєю сім'єю вже багато років проживають в іншій квартирі належній її чоловіку. Тому, з огляду на все вищевказане, суд вважає необхідним відмовити позивачці за зустрічним позовом в задоволенні її позовних вимог. Разом з тим, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS], суд прийшов до висновку, що вона втратила право користування цією квартирою з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], зобов'язавши Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial