Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач), в якому зазначено, що 13.04.2017 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підставою позову є те, що Відповідач умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 13.04.2017 року в сумі 11821.42 грн. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі неявки відповідача. Відповідно до вимог ч.6, 10 ст.187 ЦПК України судом було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання перебування такої фізичної особи. Згідно отриманої судом інформації, було встановлено, що відповідач зареєстрований [ADDRESS] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином, шляхом повідомлення за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 13.04.2017 року було підписано заяву №б/н, згідно якої Відповідач отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на платіжну картку. Підставою позову є те, що Відповідач умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 13.04.2017 року в сумі 11821,42 грн. Банком свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, проте відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплати комісії на умовах передбачених договором не виконує. Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з розрахунку банку відповідач скориставсь наданими йому кредитними коштами та на даний час повністю погасив заборгованість по тілу кредиту. Це свідчить про те, що йому не може бути нарахована пеня та штрафу, оскільки відповідно до підпункту 2.1.1.4.10. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту при реалізації банком права на стягнення неустойки насамперед направляються для погашення штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.8.1., 2.1.1.16.1. цих умов, далі - комісій, далі - пені, згідно розділу 2.1.1.12.6.1. цих умов, далі - відсотків по овердрафту, тіла овердрафту, далі - штрафів згідно розділів 2.1.1.12.6.2. і 2.1.1.12.7.4. цих умов, далі - простроченого тіла кредиту, далі - відсотків до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати. Між тим, позивачем ні в позовній заяві не зазначено суму тіла кредиту на який нараховувались проценти та пеня. В самій позовній заяві вказано, що відповідач отримав кредит в розмірі 500,00 грн. Також позивач надає розрахунок станом на 17.03.2019 року, в сумі 11821,42 грн., а саме 0,00 грн. заборгованість за кредитом, 1873,40 грн. заборгованість за простроченим тілом кредитом, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 6858,90 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2050 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умови та правила надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 539,12 грн. (процентна складова). Отже, повне погашення тіла кредиту свідчить про повну відсутність заборгованості по кредиту. За таких обставин суд повністю відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed