Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом. Позивач вказував на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на ? частку квартири [ADDRESS]. Він є спадкоємцем померлої та прийняв спадщину після її смерті. Крім того, спадщину прийняв і брат померлої [PERSON] Посилаючись на те, що нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, просив суд визнати за ним право власності на ? квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його дружини [PERSON] Ухвалою суду первісного відповідача адміністрацію Ленінського району Миколаївської міської ради було замінено на належного відповідача Миколаївську міську раду, до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСББ «Гігант». В подальшому, при розгляді справи позивач, письмово уточнивши свій позов, просив суд визнати за ним право власності на ? квартири в порядку спадкування за законом після смерті його дружини. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, просила про його задоволення. Представник відповідача та третя особа [PERSON], в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані сторонами докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як слідує з матеріалів справи з 4 травня 1976 року позивач перебував у шлюбі з [PERSON], яка з 1975 року була членом житлово-будівельного кооперативу «Гігант». На їх сім'ю у складі двох чоловік (він з дружиною) була надана квартира в ЖБК «Гігант», тепер ОСББ «Гігант». В період шлюбу ними було сплачено пайовий внесок за квартиру. 7 липня 1992 року на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19 червня 1992 року № 112 на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. 7 квітня 2012 року представник [PERSON] - [PERSON], що діяла від його імені на підставі нотаріально посвідченої довіреності, подала до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається у разі смерті другого з подружжя. Проте, у видачі свідоцтв позивачу нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Як слідує з матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], спадщину після смерті [PERSON] прийняла також і її мати [PERSON], яка на час смерті спадкодавиці була зареєстрованою і проживала в зазначеній вище квартирі. [INFO] [PERSON] померла. 25 жовтня 2012 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся її син, третя особа у справі, [PERSON], якому 20.08.2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про власність», що був чинний на час виникнення спірних правовідносин, право власності на квартиру в будинку ЖБК виникає внаслідок повного внесення пайового внеску. Згідно з п.5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану в йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК. Згідно ст.22 КпШС України, положень п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи пай», внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. За такого, з урахуванням викладеного, квартира [ADDRESS] була спільним майном подружжя [PERSON] і [PERSON] та кожному з них належало по ? частці квартири. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадщину у вигляді належної їй ? частини квартири [ADDRESS] прийняли: її чоловік позивач у справі [PERSON] та її мати [PERSON] у розмірі по ? частки кожний. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved