Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить надати йому право на спадкування майна, що залишилося після смерті його колишньої дружини [PERSON] , разом із їх сином [PERSON] та матір`ю покійної [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги. Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним, [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцями першої черги стали син [PERSON] та матір померлої [PERSON] . Позивач зазначає, що він є спадкоємцем четвертої черги, проте вважає, що це порушує його права, оскільки він прожив разом із померлою однією сім`єю як чоловік та жінка більше 29 років. За час проживання, вели спільне господарство, виростили спільного сина, побудували новий будинок по [ADDRESS] . Крім того позивач зазначає, що з 1985 року [PERSON] тяжко хворіла, мала цукровий діабет II типу, гіпертонічна хвороба II ступеню, холецистит, нефролітіаз, виразка шлунку, фіброма матки, ракова хвороба шлунку та інші хвороби. Через ці тяжкі і тривалі захворювання вона була у поганому стані і позивач був змушений повністю опікуватися нею. За час своєї хвороби [PERSON] повністю знаходилася на його утриманні та догляді. [PERSON] доглядав за нею до самої її смерті та повністю забезпечував все її лікування як матеріально так і фізично, оскільки повністю оплачував всі надані їй медичні послуги, медикаменти та возив її до різних лікувальних установ на консультації, обстеження, лікування та операції. Також [PERSON] здійснював щоденний догляд за померлою, забезпечував її продуктами харчування, ліками, готував їжу, забезпечував всі необхідні побутові умови тощо. Позивачем також було організовано і оплачено всі витрати на поховання [PERSON] . Тому [PERSON] просить суд змінити черговість одержання права на спадщину. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 07 липня 2020 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив. В обґрунтування якого вказає на те, що позивач в позовній заяві вказує на формальність розірвання шлюбу в1990 році і проживання однією сім`єю як чоловік та жінка більше 29 років. Проте, це не відповідає дійсності і спростовується судовими рішеннями про розірвання шлюбу та поділ майна, виселення позивача, стягнення аліментів, іншими доказами по справі. Описова та мотивувальні частини судових рішень, які набрали законної сили, вказують, що припинення сімейних стосунків між [PERSON] і [PERSON] не носило формальний характер, не мало ознак фіктивності. Крім цього, позивач помилково вважає, що його належність до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] є доведеною. Проте, факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягає встановленню в судовому порядку. Жодного доказу вищевказаного факту матеріали позову не містять. Крім того, стосовно перебування [PERSON] в безпорадному стані і потреби в наданні їй допомоги необхідно зазначити наступне. [PERSON] була самодостатньою жінкою, займалася підприємницькою діяльністю, з травня 2018 року була зареєстрована як фізична особа - підприємець, що підтверджується безкоштовним витягом з ЄДРЮОФОПГО. [PERSON] мала у своїй власності кілька автомобілів: Volkswagen Caddy, Volkswagen Transporter, Skoda Superb, Mercedes -Benz Sprinter. На особистих рахунках в банківських установах мала значні фінансові заощадження. [PERSON] періодично подорожувала за кордоном. В 2017 році виїжджала в Швецію, на Кубу. В 2018 - в Естонію, Швецію, Туреччину. В 2019 - збиралася до Туреччини (завадила хвороба). Всі вказані подорожі здійснювала без позивача. Вказані обставини свідчать про її матеріальну незалежність і відсутність необхідності отримувати матеріальну допомогу з зовні. Крім цього, її життєва активність вказує, що протягом останніх років вона не перебувала в безпорадному стані. [PERSON] страждала на захворювання, які вказані у довідці Бориспільського районного центру первинної медико - санітарної допомоги від 05.03.2020 року але, ні цукровий діабет, ні фіброма тіла матки, ні гіпертонічна хвороба II ступеню, ні виразка шлунку, ні всі ці захворювання вкупі не можуть спричинити і не привели до безпорадного її стану. І, як зазначено вище, з цими захворюваннями вона неодноразово їздила за кордон на відпочинок. Перші ознаки онкологічної хвороби проявилися у [PERSON] лише в березні 2019 року. Наприкінці березня був поставлений діагноз рак тіла шлунку. З 02.07.2019 року по 19.07.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Олександрівській клінічній лікарні, де була зроблена операція. При цьому, її стан після операції не можна назвати безпорадним. До останнього дня вона перебувала в повній свідомості і була здатна самостійно себе обслуговувати. Потреби матеріальній допомозі вона не мала. Враховуючи вищесказане, просить відмовити в задоволенні позову. 20 листопада 2020 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , заперечили проти задоволення позовних вимог та зазначили, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених у позові. У зв`язку з цим, представник [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав клопотання, у якому просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Суд, заслухавши відповідача, представників сторін та покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 серпня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Кучаківської сільської ради Бориспільського району Київської області, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Вище вказане підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбних прізвищ № 00024823945 від 05 грудня 2019 року (а.с. 6). З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 30.06.1983 року вбачається, що від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 17 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18 серпня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №11 (а.с.8). Згідно з довідкою «Бориспільського районного центру первинної медико- санітарної допомоги» від 05.03.2020 року №81 (а.с.14), у [PERSON] за життя були виявлені: цукровий діабет II типу 2012 році, гіпертонічна хвороба II ступеню 2014 році, холецистит, нефролітіаз, виразка шлунку, фіброма матки, ракова хвороба шлунку. Із 26.03.2019 по 29.03.2019 року знаходилась на стаціонарному лікуванні відділенні абдомінальної хірургії Київського обласного диспансеру. DS: Рак тіла шлунку. ТЗ N1 М1 Канцероматоз очеревини. Одержала хіміотерапію. Із 17.05.2019 року оформлена на МСЕК по онкозахворювання. Із 20.09.2019 по 03.10.2019 року знаходилася на лікуванні Олександрійській клінічній лікарні міста Києва. [INFO] [PERSON] померла. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). 25 листопада 2019 року відповідач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Козій А.В. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 68). 25 листопада 2019 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Козій А.В. було відкрито спадкову справу № 6/2019, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №58457198 від 25.11.2019 року (а.с. 78). Позивач просив змінити черговість одержання права на спадкування з четвертої черги спадкування на першу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черг, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 ЦК України За правилами ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги, яка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON] є відповідач мати [PERSON] . Зміна черговості одержання права на спадкування у судовому порядку можлива за наявності таких обставин: спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; така допомога надавалася протягом тривалого часу; безпорадний стан самого спадкодавця; фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом. Як зазначається в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я. У пункті 5.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» містяться роз`яснення, що судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця: 3) надання будь- якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири: 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК України. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76 -81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із довідки Виконавчого комітету Кучаківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 783 від 09 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала [ADDRESS] з 2004 року по день смерті [INFO] . На день її смерті разом з померлою проживали і були зареєстровані: [PERSON] 1963 р. н. - голова домогосподарства; [PERSON] 1960 р. н - колишній чоловік; [PERSON] 1983 р. н. син (а.с.10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] до операції не потребувала ні матеріальної ні моральної допомоги. Була самостійною самодостатньою жінкою яка могла себе забезпечити, ходила на роботу, особисто керувала транспортними засобами. Лише останні 3 місяці перед смертю у померлої вбачався упадок сили та можливо саме у цей період у неї виникла необхідність у сторонній допомозі. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] та [PERSON] жили однією сім`єю. Приходив до них погостити раз в дві неділі. Достеменно йому невідомо чи позивач матеріально утримував та фізично допомагав [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали в одному будинку, проте будинок мав два окремих входи та останній не перетикалися в ньому оскільки їх розділяли стіни будинку. Спільне господарство не вели. Після операції позивач не турбувався за померлою, грошей не давав. Допомагали [PERSON] мати [PERSON] та свідок [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що позивач йому казав, що матеріально допомагає [PERSON] та давав гроші на операцію. За два місяці до смерті бачив [PERSON] яка самостійно без сторонньої допомоги ходила в себе по двору. Свідок [PERSON] в суді припустив, що позивач міг їздити разом із померлою в лікарню. Проте чи допомагав фізично, фінансово та морально йому не відомо. Знає лише достеменно, що [PERSON] перед смертю потребувала сторонньої допомоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є сусідом [PERSON] та [PERSON] . Померла за 2-3 неділі до смерті була в безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги. Свідок [PERSON] заходив погостювати 2-3 рази на неділю та бачив, що позивач доглядав за померлою. Необхідно зазначити, що надання допомоги спадкодавцеві «протягом тривалого часу» оціночна категорія, яка має визначатися судом з урахуванням обставин конкретної справи. У будь-якому випадку дії спадкоємця не повинні мати разовий, епізодичний характер, і допомога, що надається, має бути постійною і систематичною. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані по справі докази у їх сукупності, судом не встановлено, а позивачем та його представником не доведено в судовому засіданні факт тривалого часу опікування та матеріального забезпечення чи надання іншої допомоги спадкодавцеві. Покази свідків сторін щодо тривалого часу опікування та матеріального забезпечення своїм змістом є такими, що не підтверджують вказаного юридичного факту. Проживання за однією адресою, навіть враховуючи важкі хвороби померлої [PERSON] , на думку суду, не є беззаперечним доказом на підтвердження факту опікування чи догляду за померлою, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів навіть на підтвердження факту спільного ведення господарства, як вказує представник позивача. Стосовно перебування [PERSON] в безпорадному стані та потреби в наданні матеріальної допомоги необхідно зазначити наступне. Постановою Бориспільського районного суду від 20 липня 1986 року на користь [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини (а.с.42). Рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 05 липня 1996 року, висилено [PERSON] з будинковолодіння в [ADDRESS] , без надання іншого житла (а.с.43-45). [PERSON] до моменту смерті займалася підприємницькою діяльністю, починаючи з травня 2018 року, була зареєстрована як фізична особа - підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.39-40). У відповіді на запит від 22.05.2020 року №68/02-14 АБ «УкрГазБанк» повідомив, що станом на 01 червня 2020 року на ім`я [PERSON] відкрито один рахунок із залишком 5236,17 гривень (а.с.125). АТ «Райффайзен Банк Аваль» у відповіді на запит, щодо надання інформації про наявність рахунків зазначив, що на ім`я [PERSON] відкрито один рахунок, залишок коштів на ньому складає 52900,98 гривень (а.с.127). У відповіді на запит від 22.05.2020 року №70/02-14 ТСЦ №3241 повідомив, що станом на 28.05.2020 рік за громадянкою [PERSON] зареєстрований автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] (а.с.126). АТ комерційний банк «ПриватБанк» у відповідь на запит повідомив, що на ім`я [PERSON] відкрито два депозитні рахунки, із залишком 25\~534,59 гривень та 781,71 гривень та видано дві картки із залишком на рахунках 12\~450 гривень та 396,61 гривень (а.с.128). Вказані обставини можуть свідчити про матеріальну незалежність [PERSON] . За таких обставин, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними та необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню. Також суд зазначає, що в зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Разом з тим, позивач не надав суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу про наявність у нього з [PERSON] спільного сімейного господарства за період не менше п`яти років до смерті спадкодавця, а тому судом не встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] ..

Outcome: dismissed