Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8228,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов`язалась погашати заборгованість починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, надаючи банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 24.06.2019 року має заборгованість - 31004,98 грн., яка складається з наступного: 6650,56 грн. - заборгованість за кредитом; 7476,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14649,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2229,02 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслала. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8228,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов`язалась погашати заборгованість починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, надаючи банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 411 грн. 76 коп. Сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2229 грн. 02 коп. (а.с. 7). До кредитного договору банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, який не містить підпису позичальника (а.с. 8-31). Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 24.06.2019 року має заборгованість - 31004,98 грн. (а.с. 4-5), яка складається з наступного: 6650,56 грн. - заборгованість за кредитом; 7476,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14649,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2229,02 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Виконання грошового зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою - пеня, штраф (ст.ст. 546, 549 ЦК України). Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитом, застосування неустойки у разі неналежного виконання зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. [PERSON] підписуючи Генеральну угоду 22.12.2012 року, була ознайомлена зі строком дії кредитного договору, який становить 24 місяці з 22.12.2012 року по 31.12.2014 року, відсотковою ставкою за користуванням кредитом в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також розміром і порядком нарахування штрафних санкцій (а.с. 7). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тобто, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи, що сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 31.12.2014 року, суд дійшов висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на ту обставину, що термін дії кредитного договору визначений по 31.12.2014 року, суд визначає розмір заборгованості за процентами, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку станом на 31.12.2014 року, і становить 2039 грн. 45 коп. Правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих банком після закінчення строку дії договору, відсутні. З наданого банком розрахунку вбачається, що [PERSON] належним чином своїх зобов`язань не виконувала, допустила прострочення заборгованості за кредитом (а.с. 4-5). Враховуючи, що п. 2.2. Генеральної угоди передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором у розмірі 2229 грн. 02 коп., суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з [PERSON] штрафу у зазначеному розмірі. Матеріалами справи також підтверджується, що доданий банком до позовної заяви Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем особисто не підписаний (а.с. 8-31), тому відповідно до положень ст. 207, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, вони не є складовою частиною договору між сторонами. Отже, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не доведено обґрунтованості нарахування відповідачу пені та комісії у вказаному розмірі, тому в задоволенні вимог позову в цій частині слід відмовити. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача слід задовольнити частково. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог.

Outcome: partial