Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], Повного Товариства «Мега-Ломбард» [PERSON] і Компанія» (далі - Ломбард) про витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування якого вказала, що 09.12.2012 року між нею та ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» був укладений кредитний договір для придбання транспортного засобу марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, вказаний автомобіль переданий банку в заставу відповідно до договору застави від 09.11.2012 року. В подальшому, 23.11.2013 року між позивачем та Ломбардом укладено договір про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого позивач отримала від Ломбарду грошові кошти в розмірі 82,0тис.грн. та зобовязалась їх повернути до 23 грудня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором фінансового кредиту позивачем та Ломбардом укладено 23.11.2013 року договір закладу майна до ломбарду, а саме автомобіля марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, д.н. [NUMBER]. В січні 2014 року вказаний транспортний засіб вилучено із володіння та користування позивача, в березні 2015 року позивач дізналась, що відповідач [PERSON] набув право власності на вказаний автомобіль. [PERSON] вказує, що будь-який правочин щодо відчуження вказаного транспортного засобу між нею та відповідачем не укладався, право власності набуто неправомірно, а тому на підставі ст. 388 ЦК України просить суд витребувати на свою користь з незаконного володіння відповідачів автомобіль марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, чорного кольору та стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 29.04.2015 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON], [PERSON]. 23.11.2015 року представник позивача подав заяву про зміну підстави позову, в якій вказав, що крім фактичних обставин справи зазначених під час звернення до суду, вказав з посилання на ст. 572 ЦК України, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що відчуження предмету застави будь-якою третьої особою, за відсутності волевиявлення заставодавця та заставодержателя порушує права кожної із сторін договору застави, а тому просить суд у звязку із відчуженням без згоди заставодавця та заставодержателя відповідачами на користь [PERSON] спірного автомобіля, витребувати в останнього з незаконного володіння автомобіль марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, чорного кольору. Ухвалою суду від 23.11.2015 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог до Повного Товариства «Мега-Ломбард» [PERSON] і Компанія» про витребування з чужого незаконного володіння залишено без розгляду за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 23.11.2015 року до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON] банк». Ухвалою суду від 02.03.2016 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог до [PERSON], [PERSON] залишено без розгляду за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 02.03.2016 року до участі у справі в якості співвідповідача за клопотанням представника позивача залучено регіональний сервісний центр МВС України в Хмельницькій області, [PERSON]. Заявою від 02.03.2016 року представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати неправомірними дії посадових осіб регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області щодо зняття з обліку 14.01.2014 року спірного автомобіля, визнати недійсною довідку-рахунок про придбання [PERSON] транспортного засобу автомобіль марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, чорного кольору, витребувати в [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651. Ухвалою суду від 18.03.2016 року провадження у справі за позовом [PERSON] в частині вимог до [PERSON] закрито у звязку із її смертю. Ухвалою суду від 18.03.2016 року провадження у справі за позовом [PERSON] в частині вимог про визнання неправомірними дій регіонального сервісного центру МВС у Хмельницькій області, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦК України, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Заявою від 18.03.2016 року представник позивача уточнила позовні вимоги та просила визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким [PERSON] придбав транспортний засіб автомобіль марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, чорного кольору, витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] транспортний засіб автомобіль марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення в яких вказав, що одночасно з укладанням договорів 23.11.2013 року з Ломбардом, [PERSON] надала уповноваженим представникам Ломбарду, [PERSON] та [PERSON] довіреність на право розпорядження належним їй транспортним засобом, вказана довіреність позивачем не скасовувалась та не визнавалась судом недійсною. Зняття транспортного засобу відбулось відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998р. № 1388. Оформлення права власності на вказаний транспортний засіб за [PERSON] відбулося відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки Ломбард звернув стягнення на предмет (закладу), через прострочення позивачем повернення кредиту, майно вибуло з володіння ломбарду як законного розпорядника майна, з його власної волі, на законних підставах. [PERSON] не є особою, яка може вважатись власником майна, яка має право на його витребування з чужого незаконного володіння, просить в задоволенні позову відмовити. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні її правовідносини. 09.12.2012 року [PERSON] та ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» уклали кредитний договір для придбання транспортного засобу марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, вказаний автомобіль переданий банку в заставу відповідно до договору застави від 09.11.2012 року. Застава банку зареєстрована в державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.11.2012. 23.11.2013 року [PERSON] та Ломбард уклали договір про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого позивач отримала від Ломбарду грошові кошти в розмірі 82,0тис.грн. та зобовязалась їх повернути до 23 грудня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором фінансового кредиту позивачем та Ломбардом укладено 23.11.2013 року договір закладу майна до ломбарду, а саме автомобіля марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, д.н. [NUMBER]. 23.11.2013 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність [PERSON], на імя [PERSON], [PERSON], якою [PERSON] уповноважила останніх розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, в позичку, тощо) транспортним засобом автомобілем марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, д.н. [NUMBER], для чого надала повноваження, в т.ч. зняття з обліку. Вказана довіреність зареєстрована в реєстрі за № 7657, видана строком на один рік з правом передоручення повноважень іншим особам та з правом тимчасового виїзду за кордон. Ухвалою суду від 28.05.2015 року за клопотанням представника позивача по справі призначена судово-почеркознавча експертиза, щодо встановлення належності [PERSON] підпису на вказаній довіреності, проте ухвала повернута суду без виконання у звязку із ненадходженням оплати за проведення експертизи. [PERSON] 11.01.2014 року діючи на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] від 23.11.2013р. за реєстр. № 7657 від імені [PERSON] в порядку передоручення на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], уповноважив [PERSON] розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, в позичку, тощо) транспортним засобом автомобілем марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, д.н. [NUMBER], для чого надав повноваження, в т.ч. зняття з обліку. 14.01.2014 року [PERSON] на підставі довіреності від 11.01.2014 року від імені [PERSON] подав начальнику ВРЕР м. Хмельницького заяву № 33810933 про зняття з обліку для реалізації транспортний засіб автомобіль марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, д.н. [NUMBER]. 15.01.2014 року [PERSON] подала начальнику ВРЕР м. Хмельницького заяву № 33941043 про реєстрацію транспортного засобу придбаного в торгівельній організації, а саме, автомобіля марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651 на підставі довідки-рахунку №ВІА199526 від 15.01.2014р. В подальшому 21.03.2014 року [PERSON] подав начальнику ВРЕР м. Красилів заяву № 37083730 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651 на підставі довідки-рахунку №ААИ546345 від 20.03.2014р. [PERSON] померла 27.01.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 247190. Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким [PERSON] придбав, а [PERSON] продала транспортний засіб марки Toyota Avensis, 2012 р.в., шасі № SB1BG76L10E082651, який укладений на підставі довідки-рахунку № 546345 від 20.03.2014 року та відповідного розрахункового документу, оскільки [PERSON] не мала волевиявлення на відчуження вказаного автомобіля, який перебуває в заставі ПАТ «КРЕДІ [PERSON]», згоди заставодержателя на відчуження вказаного майна не було. При цьому представник позивача в судовому засіданні вказала юридичну підставу зазначених позовних вимог - ст. 388 ЦК України. Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеному між [PERSON]Є та [PERSON], то судом враховано наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням. Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. Згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 7 вересня 1998 року з подальшими змінами та доповненнями (далі Порядок) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, довідка-рахунок за формою, договори та угоди, укладені на товарних біржах, інші документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, рішення суду. Згідно п. 16 Порядку на зареєстровані у підрозділі ДАІ транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію. Транспортні засоби підлягають реєстрації з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів (п. 3 Порядку). Отже, довідка-рахунок відповідно до Порядку є достатньою та самостійною підставою і документом для переоформлення автомобіля, що тягне за собою зміну власника, підтверджує реалізацію транспортного засобу та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої вже порушено вчиненням правочину (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). А [PERSON] не є особою, права якої порушено укладанням між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу спірного автомобіля, оскільки [PERSON] на момент укладення вказаного договору була власником автомобіля. Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-95цс13. Зокрема, ст. 387 ЦК України власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Як встановлено судом, [PERSON] передала спірний автомобіль в заклад Ломбарду на підставі договору закладу, надала нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження вказаним автомобілем, і автомобіль з володіння Ломбарду вибув на підставі довіреності, у звязку з непогашенням [PERSON] заборгованості по фінансовому кредиту. Віндикація як спосіб захисту права власності застосовується, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Отже, право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має власник цього майна. [PERSON] на даний час не є власником спірного транспортного засобу, а вказаний транспортний засіб належить [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed