Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 17 лютого 2012 року та від 09 липня 2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Мургою С.Г., вона набула у власність відповідно земельну ділянку площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею 1,5 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовуються на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. В березні 2017 року у позивача виник намір відчужити належні їй на праві власності земельні ділянки. Проте, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Мургою С.Г. було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії з огляду на те, що право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано на ім'я [PERSON] та [PERSON] У подальшому [PERSON] стало відомо, що 10 червня 2016 року ГУ Держгеокадастру у Київській області видано наказ №10-11765/15-16-сг про передачу належної їй земельної ділянки площею 1,5 га з кадастровим номером [NUMBER] у власність [PERSON], а наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області від 26 липня 2016 року №10-15456/15-16-сг - про передачу земельної ділянки площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER] у власність [PERSON] В подальшому [PERSON] та [PERSON] здійснили державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки. Позивач вказує на ту обставину, що належні їй земельні ділянки ніхто у неї не вилучав, право власності не припиняв, тому прийняті накази ГУ Держгеокадастру у Київській області про передачу спірних земельних ділянок відповідачам є незаконними. Тому [PERSON] просить визнати незаконними та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області від 10 червня 2016 року №10-11765/15-16-сг та від 26 липня 2016 року №10-15456/15-16-сг, а також скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Зими Н.Ф. від 05 жовтня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 1,5 га з кадастровим номером [NUMBER] на ім'я [PERSON]; скасувати рішення державного реєстратора Гнідинської сільської ради Кияшко С.М. від 30 листопада 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER] на ім'я [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав пред'явлений позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Представник ГУ Держгеокадастру у Київській області Шатило І.П. заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що спірні земельні ділянки на момент їх передачі у власність [PERSON] та [PERSON] перебували у державній власності, так як на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №359/6457/15-ц були витребувані з незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] та повернуті до державної власності в особі ГУ Держземагентства у Київській області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце розгляду цивільної справи своєчасно та належним чином повідомлені. Незважаючи на це, до суду не з'явились та про своє ставлення до позову суд не повідомили. Треті особи: державний реєстратор прав на нерухоме майно та їх обтяжень Гнідинської сільської ради Бориспільського району Кияшко С.М. та приватний нотаріуса КМНО Зима Н.Ф. у судове засідання також не з'явились. Направили до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, а при вирішенні справи поклалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 лютого 2012 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Київській області, Бориспільський район, Сеньківська сільська рада. Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 17 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Мургою С.Г., зареєстрованого в реєстрі №388 (а.с.9). За аналогічним договором купівлі-продажу від 09 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Мургою С.Г., зареєстрованого в реєстрі №1304, [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 1,5 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Київській області, Бориспільський район, Сеньківська сільська рада (а.с.6). Відповідно до вимог ст.125 ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч.1 ст.126 ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, відповідно до якої, у випадку набуття земельної ділянки у власність із земель приватної власності без зміни її меж та цільового призначення, право власності на таку земельну ділянку посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом або свідоцтвом про право на спадщину. За змістом ч.6 ст.126 ЗК України у разі набуття права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Із досліджених у судовому засіданні державних актів на право власності на спірні земельні ділянки площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER], та площею 1,5 га з кадастровим номером [NUMBER] вбачається, що на них міститься відмітка про перехід права власності на вказані земельні ділянки від [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], яка була вчинена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Мургою С.Г., а 19 квітня 2012 року та 10 жовтня 2012 року начальником Управління Держкомзему у Бориспільському районі [PERSON] проставлено відмітку у Поземельній книзі про реєстрацію права власності [PERSON] на набуті нею земельні ділянки (а.с.8,10). Згідно з преамбулою Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. У відповідності до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Аналіз викладених вище норм права дає підстави зробити обґрунтований висновок, що [PERSON] набула право власності на спірні земельні ділянки відповідно до діючого на час їх придбання у власність законодавства, а тому є їх власником з часу державної реєстрації свого права власності, тобто відповідно з 19 квітня 2012 року - на земельну ділянку площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER], та з 10 жовтня 2012 року - на земельну ділянку площею 1,5 га кадастровим номером [NUMBER]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року у цивільній справі (провадження №2/359/1968/2015, справа №359/6457/15-ц) за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора, в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Київській області, ГУ Держземагенства в Київській області, до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON], [PERSON], третя особа: служба автомобільних доріг у Київській області про визнання недійсним розпоряджень, визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, позов задоволено, а саме: визнано незаконними та скасовано розпорядження Бориспільської РДА №5783 від 03 вересня 2008 року, №5784 від 03 вересня 2008 року Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] та [PERSON], №3577 від 27 листопада 2009 року Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність, а також визнано недійсними та скасовано державні акти на право приватної власності на спірні земельні ділянки, що видані на ім'я [PERSON] та [PERSON], та повернуто вказані земельні ділянки до державної власності в особі ГУ Держземагентства у Київській області (а.с.54-56). Відповідно до положення ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні інших осіб, можуть передаватися у власність чи користування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. На час ухвалення судом рішення про повернення спірних ділянок до державної власності їх законним власником, на підставі укладених договорів купівлі-продажу, була [PERSON] При цьому, судом не вирішувалося питання щодо припинення її права власності на вказані земельні ділянки, тому відповідно повернення цих ділянок до державної власності, без попереднього їх вилучення із власності [PERSON], відбулося з порушенням встановленого законом порядку. Вказані обставини також підтверджені рішенням Апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року за наслідком апеляційного перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року. Встановлено, що 10 червня 2016 року ГУ Держгеокадастру у Київській області видано наказ №10-11765/15-16-сг від про передачу земельної ділянки площею 1,5 га з кадастровим номером [NUMBER] у власність [PERSON], також наказом від 26 липня 2016 року №10-15456/15-16-сг земельну ділянку площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER] було передано у власність [PERSON] 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Зима Н.Ф. та 30 листопада 2016 року державним реєстратором Гнідинської сільської ради Кияшко С.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірні земельні ділянки на ім'я [PERSON], індексний номер 31719829 та [PERSON], індексний номер 32629011, відповідно (а.с.11,12). Крім цього, судом також встановлено, що 19 травня 2016 року на запит ГУ Держгеокадастру у Київській області та 11 серпня 2016 року на запит [PERSON] державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі видано Витяги із Державного земельного кадастру про спірні земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] відповідно до яких останні належать до державної форми власності державна реєстрація яких здійснена на підставі проектів землеустрою, розроблених ПП «Екватор-2012» та ТОВ «Оберіг» (а.с.13,14). Водночас, із відповідей на адвокатський запит, адресованих ПП «Екватор-2012» та ТОВ «Оберіг» від 17 березня 2017 року вбачається, що дані організації проектів землеустрою щодо спірних земельних ділянок не розробляли (а.с.15,16). Викладені обставини також свідчать про незаконність передачі спірних земельних ділянок у приватну власність [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Тому спірні накази підлягають визнанню незаконними та скасуванню. Згідно із ст.152 ЗК України власнику чи користувачу земельної ділянки гарантовано право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У відповідності до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Зважаючи на те, що прийняті ГУ Держгеокадастру у Київській області рішення про передачу спірних земельних ділянок у власність [PERSON] та [PERSON] є незаконними, тому відповідно рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Зима Н.Ф. від 05 жовтня 2016 року щодо державної реєстрації на ім'я [PERSON] права на земельну ділянку площею 1,5 га з кадастровим номером [NUMBER] та від 30 листопада 2016 року державного реєстратора Гнідинської сільської ради Кияшко С.М. щодо державної реєстрації на ім'я [PERSON] права на земельну ділянку площею 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER], слід скасувати. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій від 17 березня 2017 року (а.с.25-26) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2560 гривень. Пред'явлений нею позов задоволений. З огляду на це, з відповідачів на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 753 гривні 33 копійки з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved