Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК», через представника, звернулося до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.06.2014 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12783,22 грн., що складається з: 8841,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,0 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 8841,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,0 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 3353,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 588,41 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,0 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 0,0 грн. нарахована комісія, а також судові витрати по справі у розмірі 2102 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду належним чином оформлене клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що дійсно брав кредитні кошти, але не підписував Тарифів, а також Умов і правил надання банківських послуг ПриватБанку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. В матеріалах справи міститься Анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, заповнена на ім`я [PERSON] , датована 24.06.2014 року. В анкеті внесені ПІБ заявника, його дата народження, ІПН, адреса проживання, паспортні дані, мобільний номер телефону. Вид карти, яку заявник бажає отримати, а також зазначення бажаної суми кредитного ліміту не зазначені. В анкеті відсутні відомості про процентну ставку за користування кредитом, строки і порядок повернення кредитних коштів та відповідальність сторін. У нижній частині анкети-заяви викладено друкований текст про надання згоди на те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи, викладені на сайті банку складають між банком і клієнтом єдиний Договір про надання банківських послуг. Анкета підписана [PERSON] . До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «УніверсальнаGOLD», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. У відповідності до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] станом на 30.09.2020 року має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 12783,22 грн., що складається з: 8841,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3353,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 588,41 грн. заборгованості за нарахованими відсотками. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено ч. 1 ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Умови вчинення\~договорів визначені\~Главою 52\~ЦК України.\~Так,\~за змістом\~ст.ст.\~626-627\~ЦК України\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості.\~У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. (стаття 638 ЦК України). Стаття 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, законодавець визначив, що для укладення кредитного договору між юридичною та фізичною особою сторони мають у письмовій формі (в тому числі за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) досягти згоди щодо розміру кредиту, розміру і порядку нарахування процентів за його користування, строків користування кредитом та строків його повернення. Недосягнення такої згоди, як і недотримання вимог щодо форми, означає відсутність кредитного договору як повноцінного правочину. Вираженням згоди сторони з умовами договору є позначення, за яким можна ідентифікувати сторону договору і яке виражає її волевиявлення, зокрема підпис особи. Судом встановлено, що сторонами було укладено договір з надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви б/н від 24.06.2014 року, що містить у собі анкетні данні позичальника; Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які визначають порядок користування банківською картою, строк дії договору, відповідальність сторін за порушення договору; а також Тарифів банку, якими визначено процентну ставку за користування кредитом, порядок і строки внесення щомісячних платежів, розміри пені. Вказані документи існують у таких формах: Анкета-заява складена у друкованій формі бланку, заповнена письмово ручкою і підписана відповідачем; Умови та правила надання банківських послуг містяться на сайті банку в електронній формі за Веб-адресою: https://privatbank.ua/terms/, надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору; Тарифи банку також надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору. Таким чином, перелічені складові вищевказаного договору існують окремо один від одного, не поєднані фізично у спосіб, який би дав можливість пересвідчитись, що при укладанні договору Умови та правила, а також Тарифи були саме такими, які надані суду разом з позовом (їх не зшито, не скріплено печаткою установи та підписами сторін тощо). Ані Тарифи, ані Умови не містять на собі підпису відповідача як її вільного і свідомого волевиявлення щодо погодження істотних умов кредитного договору. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Як визначено ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, зважаючи на зазначене вище, суд вважає, що надані банком Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, у випадку невизнання їх відповідачем, не є достовірними доказами обставин, на які посилається АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позові, оскільки не містять підпису клієнта і тим самим не дають суду змоги дійти висновку, що вказані Умови і Тарифи дійсно є складовими договору, який укладено між сторонами по справі 24.06.2014 року у формі Анкети-заяви і що саме з цими документами ознайомлений і згодний відповідач [PERSON] . Крім того, за приписом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Великою Палатою Верховного Суду 03.07.2019 року винесено постанову у цивільній справі №342/180/17 та викладено висновок про те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи ПриватБанку не можуть вважатися складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. У такому разі, банк не має права на стягнення відсотків, штрафів та інших сум, нарахування яких передбачено Умовами і Тарифами, однак фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) мають бути повернуті позикодавцеві. Отже, суд з урахуванням вищевказаних положень законодавства та висновків ВПВС вважає, що укладений між позивачем і відповідачем кредитний договір у формі анкети-заяви не містить істотних умов щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, порядку їх сплати, терміну дії договору і строку повернення кредиту, а також щодо неустойки. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи не містять підпису відповідача, а тому не є належним доказом того, що [PERSON] під час укладання кредитного договору був ознайомлений і згідний з даними Умовами і Тарифами. Відтак, оскільки [PERSON] не визнає Умов і правил, а також Тарифів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а з боку банку наявні порушення законодавства при укладенні кредитного договору, враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сума судових витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial