Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 10.01.2020 в розмірі 11121,35 грн. станом на 30.09.2020 в тому числі 11121,35 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений при зверненні до суду судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустило проект «monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень за допомогою мобільного додатку. 10.01.2020 позивач звернувся до банку для отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 10.01.2020. При цьому своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість користування кредитними коштами у повному обсязі. Однак, станом на 30.09.2020 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 11121,35 грн., яку банк просить стягнути. Ухвалою від 13.05.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання у якому справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, в тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 10.01.2020 [PERSON] підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «monobank» у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Відповідно до вказаної анкети-заяви, [PERSON] просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору (а.с. 6). Однак, окрім персональних даних відповідача вищевказана анкета-заява не містить будь-яких інших відомостей, в тому числі щодо видачі кредитної карти (її номеру), умов щодо сплати та розміру процентів за користування кредитними коштами, неустойки, пені або штрафів. До позовної заяви позивачем також надано Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які не містять відомостей про ознайомлення відповідача з їх змістом та умовами (а.с. 7-21). Згідно з довідкою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 25.05.2021, на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку «Чорна картка/кредитна картка», строк дії до 01/24 (а.с. 57). Відповідно до довідки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про рух коштів по картці [PERSON] з 10.01.2020 по 30.09.2020, кредитний ліміт станом на 30.09.2020 9000,00 грн., заборгованість 11121,35 грн., баланс на початок періоду 10000,00 грн. Також з 10.01.2020 по 01.08.2020 вбачається рух коштів, баланс на кінець періоду 2121,35 грн. (а.с. 58). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовує їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, посилається на Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, як складові спірного договору про надання банківських послуг. При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці Умови і правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «monobank» суду не надано. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивач не довів того, що саме надані ним Умови і правила надання банківських послуг є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «monobank». Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У даному випадку позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту станом на 30.09.2020 в розмірі 11121,35 грн. Крім того, як вбачається із розрахунку заборгованості за період з 10.01.2020 по 30.09.2020, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору в частині процентної ставки, пені та комісії, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювалось нарахування та списання відсотків за користування кредитом за поточною відсотковою ставкою у розмірі 38,4 %, простроченою відсотковою ставкою у розмірі 76,8 % та пені за порушення строків розрахунку у розмірі 76,8 % (а.с. 5). Однак, як уже зазначено судом, процентна ставка в анкеті-заяві від 10.01.2020 не зазначена. Також, як свідчить розрахунок, позивачем щомісячно здійснювалось погашення відсотків за рахунок кредиту і такі відсотки додавались до тіла кредиту. Загальна сума погашених відсотків за рахунок кредиту становить 2137,35 грн. (десята колонка розрахунку заборгованості). У письмовій заяві від 25.05.2021 представник позивача додатково пояснив, що кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Суд зазначає, що витяг із Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача не можна вважати частиною кредитного договору, укладеного сторонами шляхом підписання анкети-заяви від 10.01.2021. За таких обставин суд вважає, що розмір заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню на суму безпідставно нарахованих та погашених за рахунок тіла кредиту відсотків. Враховуючи різницю між сумою погашених за рахунок кредиту відсотків, станом на 30.09.2020 заборгованість відповідача перед банком за простроченим тілом кредиту складає 8984,00 грн. (11121,35 грн. 2137,35 грн.). З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягають частковому задоволенню, та з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню сума заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 10.01.2020 в розмірі 8984,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 1833,74 грн.

Outcome: partial