Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

АТ «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 листопада 2013 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» відповідно до кредитного договору № GP -5464902 було надано [PERSON] кредит у сумі 11939,21 гривень. 19 липня 2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший український міжнародний банк». Таким чином ПАТ «Перший український міжнародний банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Позивачем було направлено на адресу відповідача Письмову вимогу (Повідомлення) щодо існування заборгованості по даному кредиту та запропоновано погашення кредиту в строк до 30 січня 2019 року. Однак відповідач довготривалий строк не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23 липня 2019 року складає 30479,68 гривень, з яких - 8152,27 гривень заборгованість за кредитом, 1300,2 гривень заборгованість по процентам, 2486,74 гривень заборгованість за комісією, 18540,47 гривень штрафні санкції. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 30479,68 грн., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проте у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, відповідачем надано суду відзив та доповнення до відзиву, в яких зазначила, що тільки в червні 2019 року при отриманні щомісячних пенсійних виплат їй стало відомо, що з її пенсії утримуються кошти за виконавчим провадженням № 5874566 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 5445 від 05.03.2019 року, в якому зазначено, що строк платежу за кредитним договором № GP -5464902 від 19 листопада 2013 року настав, та стягнення проводиться за період з 27 лютого 2018 року по 27 лютого 2019 року. Про заборгованість перед банком їй невідомо, жодних претензій або позовних заяв до неї пред`явлено не було, та звідки взялася заборгованість за даним кредитним договором їй також невідомо. Зазначила, що вона мала сплачувати обов`язкові щомісячні платежі в строк до 19 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості, в межах трирічного строку позовної давності з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за період, починаючи з листопада 2015 року, яку вона повинна була сплатити в строк до 19 листопада 2015 року і перебіг трирічного строку позовної давності щодо цього щомісячного платежу почався з 20 листопада 2015 року і на час звернення позивача до суду 27 вересня 2019 року сплинув. Відповідно сплинули і строки позовної давності щодо стягнення щомісячних платежів за період з 19 листопада 2014 року по 19 листопада 2015 року. 02 грудня 2019 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було прийнято заочне рішення про задоволення її позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З 01 січня 2020 року відрахування з її пенсії заблоковано на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження. Також, вказала, що на момент укладання договору і на даний час вона зареєстрована у м. Слов`янськ Донецької області, а отже на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року, у зв`язку з чим банк повинен був не нараховувати або скасувати їй нараховану пеню за період з 14 квітня 2014 року та штрафи. Тому не заперечує проти часткового задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1716,61 гривень, та простроченої заборгованості по процентам у розмірі 997,32 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов АТ «Перший український міжнародний банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 листопада 2013 року [PERSON] подала пропозицію укласти договір (оферту), згідно з якою запропонувала АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та ПрАТ «УАСК «АСКА- ЖИТТЯ», від імені якого на підставі агентського договору діє банк, на умовах, зазначених в пропозиції, та у відповідності до чинних загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків банку, які разом з умовами є невід`ємною частиною пропозиції, Загальних умовах відкриття та обслуговування карткового рахунку та договору страхування та чинних Правил страхування життя страховика № 003.2, зареєстрованих Держфінпослуг 20.02.2004 року за № 0104189, укласти договір страхування й договір карткового рахунку, в рамках яких: відкрити картковий рахунок на її ім`я; випустити на її ім`я платіжну картку міжнародної платіжної системи Master Сard; встановити їй ліміт овердрафту (кредитування) за рахунком на умовах, визначених у цій пропозиції; оформити страхування її майнових інтересів, пов`язаних із її життям, здоров`ям та працездатністю. Згідно укладеного кредитного договору карткового рахунку [PERSON] було надано 11110,59 гривень, та встановлений ліміт овердрафту в межах максимально погодженої суми, яка не перевищує 50000 гривень з процентною ставкою за користування овердрафтом, % річних - 0,0001/24, на строк 36 місяців. 23 січня 2019 року за вих. № 519 АТ «Перший український міжнародний банк» було направлено на адресу відповідача [PERSON] . Письмову вимогу (Повідомлення) щодо існування заборгованості по даному кредиту та запропоновано погашення кредиту в строк до 30 січня 2019 року. Згідно довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № GP -5464902 від 19 листопада 2013 року надану позивачем та виписки з рахунку заборгованості за кредитним договором № GP -5464902 [PERSON] перед АТ «ПУМБ» станом на 13 вересня 2019 року складає 30479,68 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8152,27 гривень, прострочена заборгованість за комісією - 2486,74 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 1300,20 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту, за комісією, за процентами - 0,00 гривень, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 18540,47 гривень та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на запит від 03.12.2018 року за № 1004722274 станом на 03.12.2018 року відповідно до наступних критеріїв пошуку Код ЄДРПОУ 14282829 надана виписка на Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ПАТ «ПУМБ», в діяльності: Інші види грошового посередництва. Згідно з наданим Статутом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів (Протокол № 80 від 27.11.2018 року) Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» (повне найменування) і АТ «Банк ренесанс капітал» (скорочене найменування) в результаті реорганізації АТ «Банк ренесанс капітал» шляхом приєднання до банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол № 68 від 14.03.2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк ренесанс капітал» (рішення № 2 від 14.03.2015 року. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, які врегульовані нормами Глави 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно норм, викладених в ст. 644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з нормами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 та ч. 2 ст. 83 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Зважаючи на обставини викладені відповідачем у відзиві та доповненні до відзиву стосовно того, що вона не заперечує проти часткового задоволення заявлених вимог, хоча із її пенсії починаючи з червня 2019 року була відрахована частина коштів в рахунок погашення заборгованості, та тільки в той час вона і дізналася про заборгованість перед банком, разом з тим, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів того, яка заборгованість існувала перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача на час припинення шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ». Розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором до позову не доданий взагалі, а тому не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і неустойки) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] . Таким чином, суду не надані будь-які докази, які б підтверджували розмір нарахованої банком заборгованості за даним кредитним договором. Як слідує з матеріалів справи, дійсно 23 січня 2019 року за вих. № 519 АТ «Перший український міжнародний банк» було направлено на адресу відповідача [PERSON] . Письмову вимогу (Повідомлення) щодо існування заборгованості по даному кредиту та запропоновано погашення кредиту в строк до 30 січня 2019 року, разом з тим, свідчень, які б підтверджували факт саме отримання відповідачем вказаної вимоги позивачем суду не надано. Також, судом не може бути прийняті до уваги надані позивачем довідка про стан та історію заборгованості за кредитним договором № GP -5464902 від 19 листопада 2013 року та виписка з рахунку заборгованості за кредитним договором № GP -5464902 [PERSON] перед АТ «ПУМБ» станом на 13 вересня 2019 року, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки дана виписка не містить підтвердження руху коштів по картковому рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банками та відповідачем. Вказана виписка з рахунку заборгованості за кредитним договором підписана представником позивача, а довідка про стан та історію заборгованості за кредитним договором взагалі підпису уповноваженої особи банку не містить, а також дані документи не місять ні печатки банку, ні будь-яких інших реквізитів позивача. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім цього, позивач зазначив, що він є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у договірних відносинах з відповідачем, а тому має право на пред`явлення вимог про стягнення з позичальника на свою користь кредитної заборгованості згідно положень ст. ст. 526, 530, 1054, ЦК України. Даючи оцінку підставам та доводам пред`явлених позовних вимог АТ «ПУМБ», а також аналізуючи чинне законодавство щодо цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позивачем на підтвердження свого права на звернення до суду з даним позовом не додано доказів виконання ним вимог ст. ст. 516, 517 ЦК України щодо письмового повідомлення боржника про заміну кредитора. Суд, відповідно до вимог ЦПК України, позбавлений права на збирання доказів за власною ініціативою, а тому при вирішенні спору, бере до уваги тільки ті докази, які надані сторонами по справі, та за таких обставин, приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» відсутні. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ч.1 та п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, суд вважає, що вимоги в частині стягнення понесених позивачем судових витрат також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed