Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 02.02.2007 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачці надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6400,00 грн. Крім того, умовами договору було передбачено обов`язок відповідачки погашати заборгованість, сплачувати відсотки та комісії, а у разі неналежного виконання договору нести відповідальність встановлену законом та умовами договору. Вказував на те, що відповідачка належним чином взятих на себе зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 26.08.2020 року становить 13265,35 грн. та складається з наступного: 9827,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3437,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 02.02.2007 року в розмірі 13265,35 грн. станом на 26.08.2020 року та судовий збір в розмірі 2102 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному об`ємі та просив розглянути справу без його присутності, не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі і у зв`язку із їх визнанням до початку судового розгляду просила стягнути з неї судовий збір в розмірі 50 відсотків. Положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 02.02.2007 року підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідачка уклала договір та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну (платіжну) картку на умовах зміни такого ліміту за ініціативою банку, а також повернення використаних коштів і сплати відсотків. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, судом встановлено, що 02.02.2007 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №б/н, таким чином, між сторонами виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зі змісту позову вбачається, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна Gold». Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим у неї станом на 26.08.2020 року утворилась заборгованість в сумі 13265,35 грн. та складається з наступного: 9827,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 3437,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки, цивільно-правові відносини виникли внаслідок договору, укладеного саме між позивачем та відповідачкою суд вважає, що цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань повинна нести в повному об`ємі відповідачка. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачкою [PERSON] позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному об`ємі. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином та відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачкою [PERSON] до початку розгляду справи по суті з державного бюджету підлягає поверненню АТ КБ «ПриватБанк» 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 1051 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved