Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.04.2017 у сумі 30042,34 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що 24.04.2017 [PERSON] отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 19 листопада 2018 року виникла вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. До позовної заяви долучено клопотання представника позивача Гребенюка О.С. про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 24 квітня 2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк», з 21.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг без номера. Відповідач надала згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, а також правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6). На виконання вказаного договору позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок і випустив платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, а також здійснював її обслуговування, а [PERSON] зобов'язувалась сплачувати відсотки за користування кредитом, а також у строки здійснювати погашення заборгованості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.04.2017, який долучено позивачем до позову, станом на 19.11.2018, відповідач порушила умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 30042 грн. 34 к., яка складається з: тіло кредиту - 10512,19 грн.; нараховані відсотки - 7660,59 грн.; нарахована пеня - 9962,78 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 1906,78 грн., а саме: фіксована частина - 500 грн. та процентна складова - 1406,78 грн.(а.с. 5). Суд частково не погоджується з розрахунком боргу. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі - 28135 грн. 56 к., яка складається з: тіло кредиту - 10512,19 грн.; нараховані відсотки - 7660,59 грн.; нарахована пеня - 9962,78 грн., крім заборгованості по судовим штрафам в розмірі 1906,78 грн.. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 1650,17 грн., що узгоджується із нормами, передбаченими ст. ст.141,142 ЦПК України. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 549, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial