Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

В березні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 12, 13) до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої [PERSON], [INFO]. народження, яка продовжує навчання у розмірі ? частини з усіх видів /доходів/ відповідача але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення донькою навчання але не більше як до досягнення нею 23 років. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 січня 2010р. В шлюбі у сторін, [INFO]. народилась донька [PERSON], яка продовжує навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського», денна форма навчання, факультет «Електроенергетики та автоматики», за кошти державного бюджету, а розмір доходів позивачки не дозволяє їй в повному обсязі утримувати доньку сторін, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом до відповідача, який за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач, проти позову заперечив, при цьому відзив на позов не подавався, зазначаючи, що спільна донька сторін не проживає разом з позивачкою, яка приховала від суду той факт, що щомісяця відповідач особисто здійснює перерахунок грошових коштів на картковий рахунок доньки, в якості аліментів в розмірі 2000,0 грн. Також відповідач зазначав, що з 30 червня 2018р. спільна донька сторін не навчається, оскільки була відрахована з вищого навчального закладу за невиконання навчального плану та виселена з гуртожитку. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 січня 2010р. В шлюбі у сторін [INFO]. народилася донька - [PERSON] Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка зазначала, що спільна донька сторін проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, у зв'язку з продовженням після досягнення повноліття, навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського», денна форма навчання, факультет «Електроенергетики та автоматики», за кошти державного бюджету. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту того, що спільна донька сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, при цьому стороною позивача не було надано суду відомості про доходи позивачки. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 1925-С від 30 червня 2018р. Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського», [PERSON] було відраховано з університету за невиконання навчального плану з 30 червня 2018р. та вона підлягає виселенню з гуртожитку у двотижневий термін. Крім того, в судовому засіданні відповідач наголошував, що надає особисто доньці сторін допомогу, шляхом перерахування двічі на місця на її картковий рахунок грошових коштів у сумі 2000,0 грн. на місяць, зазначені обставини стороною позивача спростовані не були належними і допустимими доказами на відміну від сторони відповідач, яка надала до суду копії відповідних платіжних документів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed