Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору №б/н від 19.12.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язалась повертати отриманий кредит, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строк, встановлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди. Свої зобов`язання позивач належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов`язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 30.06.2019 року складає 490404,76грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6721,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 477883,05 грн., заборгованість за пенею та комісією - 5800,00 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2015р. з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість в розмірі 11695,65 грн. (6721,71 грн. - заборгованість за кредитом, 3740,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 533,13 грн. - штраф (процентна складова). Отже, враховуючи судове рішення, залишок заборгованості становить суму 479742,24 грн., яка складається з 474142,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на свою користь 120069,76 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 31.01.2019р. по 30.06.2019р., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Відповідно до п.3 прохальної частини позовної заяви, в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 19.12.2012 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір кредиту №б/н (надалі Договір), на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду підписом, на те, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua становить між нею та Банком Договір. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 30.06.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 490404,76грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6721,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 477883,05 грн., заборгованість за пенею та комісією - 5800,00 грн., відповідно до розрахунку заборгованості. Рішенням деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2015р. з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.12.2012р. в розмірі 11695,65 грн. (6721,71 грн. - заборгованість за кредитом, 3740,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 533,13 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7). Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на свою користь 120069,76 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 31.01.2019р. по 30.06.2019р., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими за наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2015р. встановлено, що за даним кредитним договором визначено процентну ставку за користування кредиту в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 1056-1 ЦК України, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Доказів того, що договором, укладеним між сторонами встановлена змінювана процентна ставка суду не надано. Умови укладеного договору не передбачають механізм зміни розміру процентів. Зокрема, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт і Умови та правила надання банківських послуг, додані до позовної заяви, існували на день підписання відповідачем Анкети-заяви. В той же час, сама Анкета-заява не містить даних для ідентифікації умов та правил надання банківських послуг позивачем, тарифів, які існували на день укладання договору між сторонами. Крім того, жодних доказів листування позивача з відповідачем з приводу зміни процентної ставки матеріали справи не містять. Враховуючи, що умова договору стосовно права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, зміна фіксованої процентної ставки була здійснена банком без згоди позичальника, суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості лише в частині, яка визначає відсоткову ставку розміром 30,00% на рік. Процес нарахування процентів визначається банком самостійно і проводиться, як правило, один раз на місяць на залишок заборгованості на кредитному рахунку позичальника за період з 1 по останнє число місяця. Оскільки позивачем не надано суду детального розрахунку заборгованості, суд вважає за необхідне розраховувати проценти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за наступною формулою: (А1*0,3*А2)/360 днів = Х, де А1 - це тіло кредиту, А2 - кількість днів прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, фактична кількість днів прострочення виконання зобов`язання відповідачем становить 2361 днів. Таким чином, заборгованість відповідача в період з 31.01.2019р. по 30.06.2019р. за процентами за користування кредитом складає (6721,71 грн.*0,3*151 днів/365 днів = 834,22грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості такими, що підлягають частковому задоволенню: в розмірі 834,22 грн. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial