Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 47831,52 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16.05.2011 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 21.12.2018 становить 47831,52 грн. КЛОПОТАННЯ В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову частково заперечував. Зазначив, що на даний час не працює, має на утриманні двох дітей, а тому не має можливості сплатити заборгованість. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 16.05.2011 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу на платіжну картку 03.11.2016 встановлено кредитний ліміт розмірі 50000 грн та 01.11.2017 знижено кредитний ліміт до 5210 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідачу було видано банківську картку [NUMBER] з терміном дії - жовтень 2017 року. Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку. Умовами та правилами надання банківських послуг визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору; у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банку Штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті і зазначені банком терміни. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.12.2018 заборгованість за кредитним договором від 16.05.2011 становить 47831,52 грн та складається: - заборгованість за тілом кредита 28466,22 грн; - заборгованість за процентами 16611,42 грн; - заборгованість по судовим штрафам 2753,88 грн. НОРМИ ПРАВА Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549, ч.3\~ст.551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В ст.534\~ ЦК\~України визначено,\~що у разі\~недостатності суми\~проведеного платежу\~для виконання\~грошового зобов`язання\~у повному\~обсязі ця\~сума погашає\~вимоги кредитора\~у такій\~черговості,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом: 1)\~у першу\~чергу відшкодовуються\~витрати кредитора,\~пов`язані\~з одержанням\~виконання; 2)\~у другу\~чергу сплачуються\~проценти і\~неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ОЦІНКА СУДУ Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 444/9519/12(провадження № 14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року висловила наступну правову позицію: «Припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Суд приймає до уваги те, що строк дії договору сторони погодили в 12 місяців, що відповідає положенню п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, сторони погодили строк кредитування що відповідає строку дії картки. З наданих позивачем доказів вбачається, що строк дії картки, яка була видана відповідачу відповідно до умов договору був визначений до жовтня 2017 року. Отже, з листопада 2017 року відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача в частині стягнення відсотків з листопада 2017 року по грудень 2018 року. Так, заборгованість по відсотках станом на 31.10.2017 становила 6152,24 грн. 03.11.2017 відповідачем на погашення заборгованості за відсотками сплачено 4370,99 грн, 06.11.2017 664,22 грн, 23.11.2017 -627,32 грн; 14.12.2017 грн 1671,41 грн; 19.01.2019 -1768,46 грн, 24.01.2018 742,95 грн; 15.02.2018 56,43 грн; 01.03.2018 2000 грн; 06.04.2018 2000 грн; 04.05.2018 2000 грн та 21.06.2018 8466,22 грн. Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про те, що свій обов`язок зі сплати відсотків, який існував на момент закінчення строку кредитування, відповідач виконав в повному обсязі. Отже, станом на день розгляду справи, з огляду на наданий позивачем розрахунок, непогашеним залишилось тіло кредиту в розмірі 28466,22 грн та штраф. Щодо стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 28466,22 грн, суд приймає до уваги те, що внесена відповідачем сума на погашення заборгованості з 03.11.2017 та зарахована позивачем на погашення відсотків, перевищувала розмір фактичної заборгованості за відсотками. Суд вважає, що стягнення суми боргу без врахування сум, внесених відповідачем на погашення заборгованості, покладає на відповідача необґрунтований тягар подвійної сплати боргу. Тому, відповідно до вимог ст.534 ЦК України, суд відзначає, що загальна сума внесена відповідачем за період з 03.11.2017 по 21.12.2018 становила 24368 грн, з яких 6152,24 грн перераховано на погашення відсотків. Залишок неврахованої суми становить 18215,76 грн, і на переконання суду вказана сума повинна бути зарахована на погашення тіла кредиту. Враховуючи позицію Верховного Суду висловлену в постанові по справі № 202/4494/16-ц(провадження 14-318цс18) від 31 жовтня 2018 року, суд вважає, що окрім права нараховувати проценти, після спливу визначеного договором строку кредитування, кредитодавець також втрачає право нараховувати обумовлену в договорі неустойку. Крім того, суд приймає до уваги те, що позивачем не було надано суду доказів, які б підтверджували розмір нарахованого штрафу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача в частині нарахування штрафів. Отже, суд вважає, що оскільки відповідач не виконав свій обов`язок із своєчасного повернення коштів та сплати відсотків, вимог АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими, однак підлягають зменшенню. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 16.05.2011 в розмірі 10250,46 грн, що складається із заборгованості за тілом кредита(28466,22 грн) із вирахуванням із вказаної суми коштів, які були сплачені позичальником після 31.10.2017. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 411,67 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial