Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на те, що 15 березня 2018 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF035759-AN, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15000,00 грн. з терміном погашення не пізніше 14.03.2021 року. Позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування згідно з умовами кредитного договору та відповідно до графіку. ПАТ«ВіЕс Банк» було ліквідовано, та правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк» є АТ «Таскомбанк». Оскільки відповідач зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, станом на 12.09.2019 р. утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 28783,97 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14681,58 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 3417,35 грн., заборгованості за комісією в розмірі 7650,00 грн., заборгованості по пені в розмірі 3035,04 грн. В зв`язку з вищевикладеним позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило. Суд у зв`язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача, суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого. Судом встановлено, що 15.03.2018 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №KF035759-AN, відповідно до якого банк надає кредит в розмірі 15000,00 грн. на споживчі потреби, строком на 36 місяці, з кінцевим терміном погашення 14.03.2021 року зі сплатою 17% річних, а відповідач зобов`язаний був щомісячно повертати позику і проценти за користування кредитом у розмірах та у строки, визначені графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною договору. (а.с.5-8) Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту, що підтверджується меморіальним ордером №256691 від 15.03.2021 року (а.с.22). Згідно з витягом зі Статуту АТ «Таскомбанк», акціонерне товариство «Таскомбанк» є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на підставі передавального акту на 12.10.2018р., затвердженого рішенням єдиного акціонера ПАТ «ВіЕс Банк» (протокол №60 від 16.10.2019р.) та рішення Загальних зборів акціонерів АТ «Таскомбанк». Відповідно до частини першої ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі невиконання чи несвоєчасного виконання боргових зобов`язань в частині повернення кредиту/траншу та/або сплати процентів, комісій, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань позичальником за кожен календарний день прострочення. При цьому сторони дійшли згоди, що нарахування пені за прострочення боргових зобов`язань, вказаних в цьому пункті, здійснюється протягом усього терміни прострочки (п.17.2 кредитного договору). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] , взятих на себе зобов`язань станом на 12.09.2019 р. року утворилася заборгованість у сумі 28783,97 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14681,58 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 3417,35 грн., заборгованості за комісією в розмірі 7650,00 грн., заборгованості по пені в розмірі 3035,04 грн. (а.с.23). В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у нього виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість в розмірі 28783,97 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1921,00 грн..

Outcome: approved