Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

АТ «Миколаївобленерго» ( яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Миколаївобленерго» та ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»), звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На обґрунтування позову вказано, що відповідачі є споживачами електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . За цією адресою без реєстрації проживали відповідачі, які отримували і споживали від позивача електроенергію, частково оплачували її, тобто, є її споживачами. Відповідач [PERSON] мала оформлену на своє ім`я субсидію на електроенергію, яку споживали обоє відповідачів. В період з 01.11.2015 р. по 16.04.2018 р. відповідачами було спожито 4082 кВт електроенергії на суму 3552,42 грн., оплата за вказаний період склала 1875,50 грн. Крім того, в період з 01.11.2015 р. по 01.11.2017 р. на особовий рахунок № [NUMBER] , який відкритий за вказаною адресою, було перераховано субсидію в сумі 2261,36 грн. У зв`язку із поданням відповідачем [PERSON] документів з недостовірними відомостями про склад зареєстрованих в домогосподарстві за вищезазначеною адресою, по особовому рахунку № [NUMBER] за період з листопада 2015 р по серпень 2017 р. включно, 01.03.2018 р. з особового рахунку № [NUMBER] була знято кошти за перераховану субсидію в сумі 2055,90 грн. та повернуто до державного бюджету. У зв`язку з чим, по особовому рахунку № [NUMBER] ( з урахуванням переплати у розмірі 62,18 грн., що виникла станом на 01.11.2015 р.) виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1409,28 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів та витрати на сплату судового збору в сумі 1762,00 грн. в рівних частках по 881,00 грн. з кожного. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідачі належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України повідомлені, що підтверджено їхніми особистими підписами в бланках зворотніх поштових повідомлень про отримання судових викликів, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі ПКЕЕн). За статтею 714 ЦК України, змістом договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу є, в тому числі, обов`язок споживача оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, забезпечення безпечної експлуатації енергетичного та іншого обладнання. Згідно змісту статті 3 Закону України «Про електроенергетику», відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Відповідно до п. 3 Загальних положень Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (які були чинні на момент виникнення правовідносин), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією. Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, між сторонами виникли фактичні договірні відносини, що породжують взаємні права та обов`язки, передбачені зазначеними нормативно-правовими актами, які випливають з послуг щодо постачання електроенергії, а зобов`язання повинні виконуватися належним чином. Споживач електричної енергії, зобов`язаний сплачувати вартість спожитої ним енергії, якщо він фактично користувався нею. Відсутність письмово оформленого договору не позбавляє відповідача обов`язку оплатити надані йому послуги. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (касаційне провадження № 14-280цс 18) та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Пунктом 42 Правил, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Відповідно до вимог ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач здійснює енергопостачання до житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] , що підтверджено вказаною угодою. За вказаною адресою, в період з 01.04.2016 р. по вересень 2017 р. за адресою: [ADDRESS] без реєстрації місця проживання проживав [PERSON] з сім`єю, що підтверджено інформацією Воронцівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 09.08.2018 р. за вих.. № 185/02/04-03. Оскільки, на електроустановки відповідачів відбувалася поставка електроенергії з боку електропостачальника - позивача, а відповідачами здійснювалося її споживання, про що свідчить зміна показів приладу обліку та часткова оплата з боку відповідачів, таким чином, виконання сторонами істотних умов договору слід вважати фактичним укладенням договору на умовах ст.ст. 202, 203, 205 ЦК України та ПКЕЕН, тобто, відповідачі були користувачами електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . В період з 01.11.2015 р. по 16.04.2018 р. відповідачами було спожито 4082 кВт електроенергії на суму 3552,42 грн., оплата за вказаний період склала 1875,50 грн. Крім того, в період з 01.11.2015 р. по 01.11.2017 р. на особовий рахунок № [NUMBER] , який відкритий за вказаною адресою, було перераховано субсидію, оформлену на ім`я [PERSON] в сумі 2261,36 грн. Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Новоодеської РДА від 13.06.2018 р. за вих.. № 1097/04, до управління 16.11.2015 року із заявою про призначення субсидії за адресою: [ADDRESS] , звернулася [PERSON] . З 01.11.2015 року по 31.08.2017 року [PERSON] користувалася субсидією на електроенергію. За вказаний період на особовий рахунок № [NUMBER] було перераховано субсидію в сумі 2055,90 грн. У січні 2018 року при проведенні перевірки правильності та повноти інформації що надавалася [PERSON] для призначення житлової субсидії виявлено, що заявниця надала недостовірну інформацію про склад зареєстрованих в домогосподарстві за вищезазначеною адресою. Внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, сума субсидії, перерахованої (виплаченої) повертається до державного бюджету. По особовому рахунку № [NUMBER] в період з листопада 2015 року по серпень 2017 року включно, було знято кошти за перераховану субсидію в сумі 2055,90 грн. та повернуто до державного бюджету, що підтверджено вказаною довідкою. 01.03.2018 р. з особового рахунку № [NUMBER] було знято кошти за перераховану субсидію в сумі 2055,90 грн. та повернуто до державного бюджету. У зв`язку з чим, у споживачів - відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] ( з урахуванням переплати у розмірі 62,18 грн., що виникла станом на 01.11.2015 р.) виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1409,28 грн. У відповідності з ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи щодо майна юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Крім того, ч. 2 ст. 1213 ЦК України передбачено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Виходячи із положень п.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Поскільки відповідачами було порушено п. 20, 42 ПКЕЕН, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а відтак вони повинні нести відповідальність за шкоду, завдану неправомірними діями чи бездіяльністю згідно ст. 1166 ЦК України. Нормами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України обумовлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно довідки АТ «Миколаївобленерго», виникла з вини відповідачів заборгованість відповідачів за спожиту електроенергію у зв`язку з наданням недостовірних даних про склад зареєстрованих в домогосподарстві за вищезазначеною адресою станом на березень 2018 року становить 1409,28 грн. П. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене та відсутність добровільної сплати боржниками заборгованості по оплаті електроенергії в сумі 1409,28 грн, оцінюючи надані докази суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1762,00 грн. - по 881 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved