Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 11.02.2011 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що позичальник взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 13.06.2018 року має заборгованість перед банком в сумі 17023,46 грн., яка складається з наступного: 11723,26 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 6469,04 грн. нарахована пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 786,83 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 17023,46 грн. за кредитним договором № б/н від 11.02.2011 року та судові витрати в розмірі 1762 грн. судового збору. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2018 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі з викликом сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. У судове засідання представник позивача не зявився, однак при зверненні з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно із заповненою 11.02.2011 року клієнтом анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 8), [PERSON] своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами А-Банку, виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку Кредитка «Універсальна». Крім того, у даній заяві [PERSON] зазначила, що вона згодна з тим, що ця заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, які в свою чергу були надані клієнту у письмовому вигляді для ознайомлення, а також розміщені на офіційному сайті А-Банку. Як встановлено судом з графи у вищенаведеній заяві «відмітки банку» найменування та реквізити банку: публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», адреса: вул. Батумська, 11, м. Дніпропетровськ, 49074, Україна, ЄДРПОУ 14360080. Судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також з Статуту АТ КБ «Приватбанк» (нова редакція), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.05.2018 року № 519, встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» не є правонаступником ПАТ «Акцент-Банк». Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порядку вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. ст. 76, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України), а згідно з ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Оцінивши в сукупності зібрані у справі наведені докази, суд вважає, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами наявність кредитних правовідносин з відповідачем, а отже і права на звернення з даним позовом до [PERSON], і, крім того, не доведено порушення відповідачем прав позивача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі не укладено кредитний договір, відсутні договірні правовідносини, а відтак і зобовязання відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо сплати заборгованості.

Outcome: dismissed