Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В березні 2014 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 63085 грн. 48 коп. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 15 липня 2013 року було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит в розмірі 34028 грн. 79 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеної угоди [PERSON] повинен був щомісяця з 1 по 25 число, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаною угодою належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 34028 грн. 79 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 3607 грн. 04 коп., штраф відповідно п.п. 2.2 генеральної угоди в сумі 21969 грн. 39 коп., а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. штраф (фіксована частина), 2980 грн. 26 коп. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості за генеральною угодою, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складає 63085 грн. 48 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації - газету «Донбасс» відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, встановлено та підтверджено матеріалами справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено два кредитних договори № DNH4KP97760110 від 30.06.2006 року та № SAMDN20000006561417 від 03.04.2006 року. Оскільки відповідач належним чином зобов'язання за кредитними договорами не виконав, була нарахована заборгованість відповідно по першому договору в сумі 25012 грн. 47 коп., по другому - в сумі 11966 грн. 32 коп. (а.с. 6). З метою належного виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, між сторонами по справі 15 липня 2013 року була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с. 6; 7-30). Відповідно до умов укладеної генеральної угоди відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 34028 грн. 79 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяця з 15.07.2013 року до 31.07.2015 року. Погашення заборгованості повинно було здійснюватися в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячна плата) в сумі 1702 грн. 80 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути здійснена відповідачем не пізніше 31.07.2015 року. Заборгованість за кредитом, що починається з 32-го дня порушення вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф відповідно до п. 2.2. умов та правил надання банківських послуг. З огляду на це суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства та відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь - якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта по невиконаних зобов'язаннях перед банком (а.с. 13). Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку та підлягає до сплати в першу чергу (а.с. 26). Відповідно до п. 2.2 генеральної угоди внаслідок прострочення заборгованості за кредитом відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 21969 грн. 39 коп. (а.с.6). Оскільки зазначений договір чи окремі його положення сторонами не оскаржувалися та недійсними в судовому порядку не визнавалися, вони є діючими для сторін, а виконання договору є обов'язковим. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Згідно із вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за генеральною угодою виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 34028 грн. 79 коп. - заборгованість за кредитом, 3607 грн. 04 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 2-3; 4). Крім цього внаслідок порушення відповідачем строків платежів з грошових зобов'язань за кредитним договором, також підлягають задоволенню вимоги про стягнення з останнього штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 1337 грн. 03 коп. (процентна складова) у відповідності до вимог п. 5.3. умов надання споживчого кредиту, а також штрафу в сумі 21969 грн. 39 коп. відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору кредит позивачу не повернув та не сплачує відсотки за його користування, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогами про повернення заборгованості по кредитному договору у вигляді заборгованості, відсотків, пені та штрафних санкцій передбаченими умовами договору. Таким чином, суд вражає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved