Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі\~філії Закарпатського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 02.02.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкрито останньому поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу. Вказує, що відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті України та встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 38 000 грн. строком на 60 місяців. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 14.05.2020 року заборгованість по кредиту складає 74 350.88 грн., з яких: 35 671.75 грн. заборгованість за основним боргом; 22 268.65 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0.00 грн. заборгованість за комісією; 12 452.74 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом; 1 979.7 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом; 2 006.51 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 74\~350.88 грн. та судові витрати в розмірі 2102.00 грн. судового збору. Не погоджуючись з позовними вимогами, представником відповідача було подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного. У поданому відзиві вказує, що сума боргу виникла внаслідок шахрайських дій, а саме списання коштів з карткового рахунку відповідача в супереч його волі іншими особами, так як ряд колишніх працівників позивача, які видаючи кредитну картку відповідачу, мали доступ до всіх відомостей для списання коштів з будь якого компютера, що підключений до інтернету. Також вказує, що працівники позивача видали кредитну картку не запечатану, тобто мали можливість списати всю необхідну інформацію для перерахування коштів без волі відповідача. З метою прикриття себе, вони могли надати відповідну інформацію іншим особам, які зателефонували в день списання коштів з кредитної картки Відповідачу, представились працівниками Позивача і запитали для формальності 4 цифри з 16 - значного номера на лицевій стороні кредитної картки відповідача. Зазначає, що відповідачу відомо, що позивач проводив внутрішнє службове розслідування у відділені, де отримував кредитну картку, в ході якого було виявлено незаконні списання коштів і у декількох інших клієнтів, після якого декілька працівників було звільнено з роботи. Додатково вказує, що відповідачем було подано заяву до поліції, за якою були внесені відповідні відомості до ЄРДР за № 12018070030000629 від 23.02.2018 р. за ч. 1 ст. 190 КК України. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити повністю. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, у якій просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився та його представник адвокат Шкорка І.М. подав чергове клопотання про відкладення судового засідання через зайнятість у іншій справі. Тому суд, з метою недопущення затягування розгляду справи та зловживання стороною правом на подання заяв про відкладення судових засідань, враховуючи наявність достатність матеріалів та відзиву з позицією сторони відповідача, розглядає таку на підставі наявних матеріалів справи у відсутності сторін. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача адвоката Шкорка І.М. про перехід до розгляду справи за правила загального позовного провадження, ознайомившись із змістом якого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні такого виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 274 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:\~ 1) ціну позову;\~ 2) значення справи для сторін;\~ 3) обраний позивачем спосіб захисту;\~ 4) категорію та складність справи;\~ 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;\~ 6) кількість сторін та інших учасників справи;\~ 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;\~ 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Нормою ч. 4 ст. 277 ЦПК України визначено, що якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:\~ 1) залишення заяви відповідача без задоволення;\~ 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підсумовуючи викладене та приймаючи до уваги ціну позову, відповідно до якої справа беззаперечно належить до категорії малозначних, категорію та складність справи, обраний позивачем спосіб захисту, який полягає у стягнення суми заборгованості за кредитним договором, обсяг та характер доказів у справі, для вивчення та подання яких потреби переходу в загальне позовне провадження не вбачається за необхідне, відсутність у справи значного суспільного інтересу, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та\~ [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якого останньому відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті України та встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 38 000 грн. строком на 60 місяців. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Судом встановлено,\~що Позичальник\~ [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії у встановлені строки належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 14.05.2020 року його заборгованість по кредиту складає 74 350.88 грн., з яких: 35 671.75 грн. заборгованість за основним боргом; 22 268.65 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0.00 грн. заборгованість за комісією; 12 452.74 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом; 1 979.7 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом; 2 006.51 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що сума боргу виникла внаслідок шахрайських дій, а саме списання коштів з карткового рахунку відповідача в супереч його волі іншими особами, так як такі не підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності вказували б на такі обставини. Доданий до відзиву Витяг з ЄРДР за № 12018070030000629 від 23.02.2018 р., за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України свідчить лише про те, що відповідач [PERSON] звернувся до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення злочину та вказані відомості було внесено до реєстру. Більше того, вказані відомості були внесені до ЄРДР на початку 2018 року, та стороною відповідача не надано інформації про хід досудового розслідування протягом вказаного часу з посиланням на встановлені органом досудового розслідування обставини. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що позов\~слід задовольнити\~і стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі\~філії Закарпатського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у сумі 74 350.88 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати у сумі 2102 гривні судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved