Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказав, що 08.07.2008 року АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2460,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між позичальником і банком договір, про що свідчить підпис позичальника на заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, де зазначено, що відповідач дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов'язань за договором не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 02.12.2018 року у сумі 13112,58 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.01.2019 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині позову міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутність та відзиву на позов не надала. Згідно інформації загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані [PERSON] Центр надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області не має можливості надати у зв,язку з тим, що в реєстрі територіальної громади м.Рубіжне Луганської області такі відомості відсутні. Виклик відповідача в судове засідання було опубліковано та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі» (а.с.41). Крім того, згідно довідки про доставку sms - повідомлення, повістка про виклик до суду на 27.02.2019року доставлено [PERSON] на номер телефону [NUMBER] - 18.02.2019 року (а.с.48). Відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без її участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що 08.07.2008 року АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2460,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.-13). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між позичальником і банком договір, про що свідчить її підпис на заяві (а.с.13). Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до статей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд дійшов висновку, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання та надання банкові АТ КБ «Приватбанк» відповідної заяви позичальника. Судом встановлено, що відповідач станом на 02.12.20108 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 13112,58 гривень, яка складається з заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом у сумі 11,16 гривень, з заборгованості за пенею в сумі 12238,92 гривень, штрафів - 250,00 гривень фіксована частина та 612,50 гривень процентна складова (розрахунок заборгованості - а.с. 8-10, 11 ). Згідно положень статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом перевірено правильність розрахунків заборгованості відповідача перед позивачем у загальній сумі 13112,58 гривень. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення їх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Жодних доказів виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, контрозрахунку позовних вимог, жодних заяв про застосування позовної давності, зменшення пені тощо, тому у суду відсутні підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 13112,58 гривень обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved