Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», уточнивши свої позовні вимоги, звернулося до суду з позовом в якому просять суд стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість у розмірі 99566,72 грн. за кредитним договором № б/н від 23 травня 2011 року та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 23 травня 2011 року між банком [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно до якого остання отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, зазначають, що спадкування обов`язків відбулось. Станом на 06 січня 2018 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 травня 2011 року становить 99566,72 грн., яка складається з наступного: 7997,03 грн. - заборгованість за кредитом; 88135,10 грн. - заборгованість за відсотками; 3434,59 грн. - заборгованість з пені. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 99566,72 грн., оскільки останні на час смерті боржника проживали та були зареєстровані разом з ним, тому прийняли спадщину і повинні відповідати за його зобов`язаннями. 15 квітня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі та прийнято справу до підготовчого розгляду. Ухвалою суду від 12 липня 2019 року було витребувано з Дніпровського районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію актового запису про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та витребувано у Кам`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року підготовче провадження у справі було закрито. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, відзив не подали, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, повідомлені належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 травня 2011 року між банком [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно до якого остання отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою на отримання кредиту та довідкою з умовами кредитування (а.с. 12, 13). Кредитор зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом 06 січня 2018 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 травня 2011 року становить 99566,72 грн., яка складається з наступного: 7997,03 грн. - заборгованість за кредитом; 88135,10 грн. - заборгованість за відсотками; 3434,59 грн. - заборгованість з пені, що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 10-11, 181-186). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 42 від 10 січня 2018 року (а.с. 105). Разом з померлою [PERSON] за адресою її реєстрації: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1/6524 від 06 березня 2018 року (а.с. 113). Відповідачу [PERSON] постановою державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. від 15.08.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] (а.с. 114). Відповідно до заяви [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 108), інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] немає. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених вище обставин та з підстав, зазначених в позові, з врахуванням наданих суду позивачем доказів в підтвердження наведених у позовній заяві обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано доказів наявності спадкового майна, яке було прийнято у спадщину відповідачами, та взагалі факту прийняття останніми спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, відповідачі, у визначений законом спосіб, у спадщину не вступили, свідоцтва про отримання спадщини за законом або за заповітом не отримували. Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові - судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed