Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

В березні 2016 року ПАТ «Старокиївський банк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 17 травня 2013 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір №2/КК-2013/05, за яким ПАТ «Старокиївський банк» відкрив відпові-дачу кредитну лінію в розмірі 20000 гривень, [PERSON] набула можливість за допомо-гою платіжної картки Visa Classic знімати ці грошові кошти з рахунку та розраховуватись ними. Вона зобовязалась повернути позивачу використану суму кредиту до 16 травня 2014 року та щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 35% річних. У випадку неналежного зобовязання [PERSON] зобовязалась сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 75% річних, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф в розмірі 10% від суми кредиту за кожен окремий факт прострочення. Відповідач неодноразово знімала грошові кошти з рахунку та розраховуватись ними. Однак вона неналежним чином виконувала кредитний договір, тому у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 28139 гривень 28 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 19360 гривень 38 копійок, пеня в роз-мірі 14529 гривень 14 копійок та штраф в розмірі 22000 гривень. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 84028 гривень 80 копійок. [PERSON] відмовляється добровільно сплатити позивачу ці грошові кошти. Тому ПАТ «Старокиївский банк» про-сить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 84028 гривень 80 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] визнає позов лише в частині стягнення з його довірителя боргу за кредитним договором в розмірі 13282 гривень 85 копійок. Він за-перечує проти стягнення з [PERSON] грошових коштів в більшому розмірі. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 17 травня 2013 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір №2/КК-2013/05 (а.с.6-9), за яким ПАТ «Старокиївський банк» відкрив відповідачу кредитну лінію в розмірі 20000 гривень, [PERSON] набула можливість за допомогою платіжної картки Visa Classic знімати ці грошові кошти з рахунку та розраховуватись ними. Вона зобовязалась повернути позивачу використану суму кредиту до 16 травня 2014 року та щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 35% річних. У випадку неналежного зобовязання [PERSON] зобовязалась сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 75% річних, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф в розмірі 10% від суми кредиту за кожен окремий факт прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, вста-новлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф). З виписки по рахунку відповідача №087121-2016/0301 від 1 березня 2016 року (а.с.13) вбачається, що [PERSON] неодноразово знімала грошові кошти з рахунку та роз-раховуватись ними. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що від-повідач належним чином виконала кредитний договір. Тому у неї виник борг по повер-ненню кредиту в розмірі 28139 гривень 28 копійок, борг по сплаті процентів за користу-вання ним в розмірі 19360 гривень 38 копійок та пеня в розмірі 14529 гривень 14 копійок. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.11-12). Відповідно до абз.2 ч.1 ст.3607 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовт-ня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.11-12), вбачається, що у звяз-ку з невиконанням кредитного договору у відповідача виник штраф в розмірі 22000 гри-вень. Однак за це ж порушення до [PERSON] вже застосована пеня. Ця обставина свід-чить про те, що підстави для включення штрафу в розмір боргу за кредитним договором відсутні. Таким чином, загальний розмір боргу відповідача за кредитним договором склав 62028 гривень 80 копійок (28139,28 + 19360,38 + 14529,14). [PERSON] ухиляється від добровільної сплати цих грошових коштів. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ «Старокиївський банк» належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 62028 гривень 80 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд при-суджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ «Старкиївський банк» сплатив судовий збір в розмірі 1378 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №6 від 1 березня 2016 року (а.с.1). Предявлений позов задоволений на 73,82% (62028,80 : 84028,80 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1017 гривень 24 копійок (1378 : 100% х 73,82%).

Outcome: partial