Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

В березні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позовній заяві він вказав, що є спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно заповіту спадкодавця, посвідченого Пробіжнянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 27 березня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за №14 на випадок смерті [PERSON] вчинено заповітне розпорядження щодо будь-якого майна спадкодавця в його користь. З цього приводу звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,8678 га, кадастровий номер [NUMBER] в межах згідно з планом, призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Однак третя особа своїм листом № 258/01-16 від 01.03.2017 року роз'яснила вирішення даного питання в судовому порядку, що змусило звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно за заповітом, яке складається із земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] площею 2,8678 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Пробіжнянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області від 05 травня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 520, що залишилася після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Представник відповідача Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, в суд поступила заява про слухання справи за відсутності представника, позов Пробіжнянська сільська рада визнає, проти нього не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. в судове засідання не з'явилася, в суд надійшла заява, в якій просить справу слухати без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON], [INFO], проживає в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області. Згідно заповіту спадкодавця [PERSON], посвідченого Пробіжнянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 27 березня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за №14 на випадок смерті [PERSON] вчинено заповітне розпорядження щодо будь-якого майна спадкодавця в користь [PERSON] [PERSON] померла [INFO] в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Пробіжнянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області від 04.05.2016 року. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,8678, кадастровий номер [NUMBER] в межах згідно з планом, призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Третя особа своїм листом № 258/01-16 від 01.03.2017 року роз'яснила вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 46942190 від 01.03.2017 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Як зазначає приватний нотаріус згідно довідки Пробіжнянської сільської ради Чорртківського району Тернопільської області від 03.02.2017 року № 211 [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавцем, тому є таким, що прийняв спадщину ( п.п. 1,3 ст.1268 ЦК України). Згідно п.4.18 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця не таке майно. Як вбачається із Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Пробіжнянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області від 05.05.2003 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,8678 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -6103094522017 від 23.01.2017 року випливає, що [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER]. Відповідно до ст.125 ЗК України (2001) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Разом з тим, це не позбавляє спадкоємця права на спадкування майна, оскільки за життя спадкодавець не встиг оформити право власності на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 346 ЦК України (2003) однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Виходячи із змісту ст. ст. 25,30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Відповідно до змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації та ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( п. 5 ст.1268 ЦКУ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦКУ , спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 3,15, 16, 18, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами здійснюється лише за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02. 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 цього Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на викладене, вважаю, що суд має підстави дійти висновку про законність і обґрунтованість вимог позивача щодо спадкування майна спадкодавця за заповітом, та задовольнити позов повністю.

Outcome: approved