Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 10 липня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір (далі - Договір), відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Відповідно до кредитного договору держатель картки зобов'язаний щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та(або) овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та(або) овердрафтом за користування кредитною лінією та овердрафтом. Відповідач гроші отримала, але зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту на загальну суму 3 090,29 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 23 грудня 2013 року до участі у справі було залучено [PERSON] та [PERSON], як правонаступників [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, просила розгляд справи провести без її участі, зазначила, що проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були завчасно повідомлені. Суд проводить заочний розгляд справи в відсутності сторін за наявними у справі доказами так, як представник позивача не заперечувала проти такого розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ТОВ «КБ «Дельта», що підтверджується копією статуту (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-24018-100707, відповідно до якого Банк відкрив відповідачу відновлювану відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 508 грн., що підтверджується копією договору (а.с. 5). Відповідно до п. 1.3 договору Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, передбачені Договором, щодо повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 13-14), станом на 20 серпня 2013 року, складає 3 190,29 грн., з якої заборгованість по простроченому тілу кредиту - 3 090,29 грн. та пеня - 100 грн. В судовому засіданні встановлено, що позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3 090,29 грн., тобто за мінусом пені, яка становить 100 грн. З копії актового запису про смерть № 139 від 3 липня 2012 року (а.с. 23) видно, що [INFO] [PERSON] померла. З копії спадкової справи № 236/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 30-37) вбачається, що до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36175749 від 20 грудня 2013 року (а.с. 36), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується відомостями, зазначеними в його заяві про прийняття спадщини від 20 листопада 2012 року (а.с. 32). Відповідно до ст. 1262 ЦК України рідні брати та сестри спадкодавця відносяться до другої черги спадкоємців за законом. З матеріалів справи не вдається можливим встановити наявність родинних відносини між [PERSON] та [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] однієї із наступних черг спадкоємців за законом відносно другої черги, а тому вона ([PERSON]) не має права на спадкування після смерті [PERSON] В суду відсутні докази зміни черговості одержання права на спадкування в порядку, встановленому ст. 1259 ЦК України. За таких обставин, суд визнає належним відповідачем у справі [PERSON] та приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача [PERSON] підлягає сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. так, як вони документально підтверджені (платіжне доручення а.с. 1). На підставі ст.ст. 16, 526, 530, 610, 1049, 1050, 1054, 1216, 1217, 1218, 1258, 1262 ЦК України, ст.ст. 88, 213, 215, 226, 228 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved