Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В березні 2015 року ПАТ «Старокиївський банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 13 вересня 2013 року ПАТ «Старокиївський банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №02/980/ПК/019, за яким зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 грн. Відповідач зобов'язався до 12 вересня 2014 року повертати кредит по частинам, а також сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 35% річних. ПАТ «Старокиївський банк» виконав своє зобовязання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 грн. шляхом відкриття карткового рахунку понад залишок грошових коштів на картковому рахунку боржника, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника. 13.09.2013 року на забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач та [PERSON] уклали договір поруки №02/019/980/001. У відповідності до договору поруки відповідач зобов»ячався відповідати за виконання позичальником зобов»язань по кредитному договору солідарно, в повному обсязі. [PERSON] неналежним чином виконував грошові зобов'язання за кредитним договором, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 321615 грн. 42 коп. Позичальник [PERSON] ухиляється від добровільного повернення боргу. Тому позивач просить суд стягнути з поручителя [PERSON] у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 321615 грн. 42 коп. У судове засідання представник позивача не зявився. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про своє ставлення до предявленого позову не повідомила. Про час та місце розгляду справи він повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 13 вересня 2013 року ПАТ «Старокиївський банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №02/980/ПК/019, за яким зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 грн. Відповідач зобов'язався до 12 вересня 2014 року повертати кредит по частинам, а також сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 35% річних. ПАТ «Старокиївський банк» виконав своє зобовязання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 грн. шляхом відкриття карткового рахунку понад залишок грошових коштів на картковому рахунку боржника, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника. 13.09.2013 року на забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач та [PERSON] уклали договір поруки №02/019/980/001. У відповідності до договору поруки відповідач зобов»ячався відповідати за виконання позичальником зобов»язань по кредитному договору солідарно, в повному обсязі. [PERSON] неналежним чином виконував грошові зобов'язання за кредитним договором, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 321615 грн. 42 коп. Позичальник [PERSON] ухиляється від добровільного повернення боргу. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Встановлено, що відповідач неналежним чином виконував грошові зобов'язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту у загальному розмірі 321615 гривень 42 копійки. Вказані обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості станом на 24 лютого 2015 року. Згідно із ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно повернув борг за кредитним договором. Тому суд вважає, що з відповідача , як з поручителя на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 321615 гривень 42 копійки. Крім того, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. При предявленні позову ПАТ «Старокиївський банк» не сплатив судовий збір, оскільки звільнений від його сплати. Предявлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 3216 гривень 15 копійок.

Outcome: approved