Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між сторонами укладено договір про споживчий кредит №1037/521/2020 від 21.01.2020 року у загальному розмірі 250000,00 грн. На строк 60 місяців з кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 21.01.2020 року. Відповідач порушив умови договору та станом на 01.07.2020 року має заборгованість у розмірі 281264,82 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.04.2021 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідач у встановлений судом строк, заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження або відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2020 року між позивачем та відповідачем по справі був підписаний договір про споживчий кредит №1037/521/2020, за умовами якого сторони домовились про наступне: Пунктом 2.2 Договору визначено, що кредит надається в загальному розмірі 250000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21.01.2025 року. За договором кредиту позичальник зобов`язується сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних (п. 2.4.1) Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника (п. 3.2.1) Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором наданого позивачем, станом на 01.07.2020 року [PERSON] має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 281264,82 грн., яка складається з наступного: 241665,57 грн. - загальна сума основної заборгованості; 38920,66 грн. - проценти за користування кредитом; 327,85 грн. - три відсотка річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 132,00 грн. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів; 58,32 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 160,42 грн. Втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню заборгованість на суму 281264,82 грн. в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 533, 549, 624, 629, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved