Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Банк звернувся до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав їй кредит в сумі 13200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті. Так як спадкодавець [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у неї виникла заборгованість станом на 11 листопада 2019 року в сумі 13599 грн. 20 коп. - заборгованості за тілом кредиту. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав у повному обсязі, та зазначив, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] дійсно 25 жовтня 2006 року було укладено кредитний договір. [INFO] [PERSON] померла, і відповідач одразу повідомив представників АТ КБ «Приватбанк» про її смерть та надав свідоцтво про смерть, яке працівниками банку було відскановано та внесено до бази даних. Крім того, зазначив, що представник позивача у позовній заяві вказав, що АТ КБ «Приватбанк» 17 січня 2019 року було направлено претензію до приватного нотаріуса Головенської Л.В., однак відповідних претензій в матеріалах спадкової справи не міститься, а також позивачем пропущено строк на звернення з претензією до спадкоємця боржника. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження останнього зняття та останнього поповнення карткового рахунку. Також, позивачем було пропущено строк позовної давності (а.с.156-160). У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що 14 вересня 2016 року до Єдиної клієнтської Бази було додано свідоцтво про смерть [PERSON] , а 24 січня 2017 року було направлено претензію кредитора до Буринської районної нотаріальної контори, а також повторно 17 січня 2019 року було направлено претензію кредитора до приватного нотаріуса Головенської Л.В. і 3 травня 2019 року було отримано відповідь про те, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , якому 15 жовтня 2019 року було направлено претензію, яка останнім виконана не була. Що стосується ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг, позичальник своїм підписом у заяві від 25 жовтня 2006 року підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами. З приводу встановлення та зміни кредитного договору представник позивача зазначив, що банк відповідно до умов та правил надання банківських послуг має право на зміну кредитного ліміту. Крім того, користуючись кредитними коштами позичальнику були відомі умови договору щодо тарифів, умов та правил. Щодо позовної давності представник позивача зазначив, що банк звернувся до суду 29 квітня 2020 року, в той час коли строк дії пере випущеної картки закінчився у січня 2018 року, тобто строк позовної давності пропущено не було (а.с.167-173). Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, які позовні вимоги не визнали в повному обсязі, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 25 жовтня 2020 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав йому грошові кошти в сумі 13200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 вересня 2016 року Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, [PERSON] померла [INFO] у м.Буринь Сумської області (а.с.37). З наданих позивачем розрахунків слідує, що станом на 11 листопада 2020 року заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 25 жовтня 2006 року складає 13599 грн. 20 коп. - заборгованості за кредитом (а.с.8-16). 20 грудня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до приватного нотаріуса Головенської Л.В., про надання інформації про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та про повідомлення спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком (а.с.39). Листом від 4 лютого 2019 року №152/02-14 приватний нотаріус Головенська Л.В. повідомила АТ КБ «Приватбанк», що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №111/2017, а спадкоємцем за заповітом є [PERSON] і 6 квітня 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.40) 30 вересня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося з листом-претензією до [PERSON] , з вимогою погашення заборгованості у розмірі 13599 грн. 20 коп. (а.с.41). В той же час, відповідно до скріншота з Єдиної клієнтської Бази, долученого позивачем до відповіді на відзив, 14 вересня 2016 року до бази було внесено свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.201). Позивачем до відповіді на відзив додано копію претензії кредитора від 24 січня 2017 року, відповідно до якої ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Буринської районної державної нотаріальної контори про надання інформації про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та про повідомлення спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком (а.с.193). Однак, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви такий доказ не додавався. Відповідно до п/п.2.1 п.2 глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як пояснив відповідач, через декілька днів після поховання матері - [PERSON] , розбираючи її речі, він виявив дві її банківські картки, з якими звернувся у Буринське відділення АТ КБ «Приватбанк», де працівник банку [PERSON] йому повідомила, що одна з карток кредитна, а на другу [PERSON] отримувала пенсію. Він пред?явив [PERSON] свідоцтво про смерть матері та запитав, чи є у неї заборгованість за кредитом, на що [PERSON] повідомила, що кредит банк закриває, і в його присутності ножицями розрізала картки. Посилання відповідача на те, що позивачу було відомо про смерть [PERSON] , оскільки спадкоємцем 14 вересня 2016 року було надано відповідне свідоцтво про смерть, яке було внесено до Єдиної клієнтської Бази, є переконливими і підтверджуються скріншотом з Єдиної клієнтської Бази, доданим самим позивачем до відповіді на відзив. Натомість, посилання представника позивача на те, що 24 січня 2017 року банк звернувся до Буринської районної державної нотаріальної контори з вимогою кредитора, є сумнівними у зв?язку з тим, що позивачем не надано доказів того, що вказана претензія дійсно направлялась, оскільки спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Головенською Л.В. на підставі зави відповідача від 6 квітня 2017 року. Представник позивача у позові зазначає, що на виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України ним 17 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Головенської Л.В., 3 травня 2019 року була отримана відповідь від нотаріуса про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та прийняття спадщини [PERSON] , а 15 жовтня 2019 року було направлено лист-претензію спадкоємцю [PERSON] . В той же час, до позовної заяви долучені копії зазначених листів, у яких вказано інші дати (а.с.39-41). Крім того, до відповіді на відзив долучено в якості доказу копію претензії кредитора, датовану 24 січня 2017 року, до Буринської районної державної нотаріальної контори про надання інформації про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , однак вказаного доказу не було долучено до позовної заяви, що ставить під сумнів його достовірність ще й тому, що ані доказів її отримання нотаріальною конторою, ані відповіді нотаріуса за 2017 рік щодо заведення спадкової справи після смерті боржника на адресу банку суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем було пропущено строк пред`явлення претензії до спадкоємців, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.526,527,530,611,1049,1218,1281,1282 ЦК України,

Outcome: dismissed