Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

В березні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Савіхіна А.М. звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді, постановленою 05.05.2020 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом учасників справи на 05.06.2020 року о 10 годині. Ухвалою суду, постановленою 05.06.2020 року, розгляд справи відкладено на 11.08.2020 року о 10.00 год., з підстав, що у ній викладені. Розгляд справи по суті відбувся 03.11.2020 року без учасників справи. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 31.08.2015 року, тобто уклав договір про надання банківських послуг, згідно якого отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у ПАТ КБ «ПриватБанку», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Однак, позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.04.2016 року серії [NUMBER] . 19.10.2018 року, позивачем була направлена претензія кредитора до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області. 18.12.2018 року позивачем було отримано відповідь Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, в якій підтверджено факт отримання вищевказаної претензії та повідомлено про наявність спадкової справи №215/2019 року, заведеної після смерті [PERSON] , а також підтверджено факт наявності спадкоємця після смерті позичальника, котрого повідомлено про претензію банку. Оскільки, спадкоємейць позичальника вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором не задоволила, АТКБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до спадкоємця позичальника. Представник відповідача - [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, а також просив суд про застосування строків позовної давності, зазначивши про те, що позивачу було достовірно відомо про настання смерті позичальника та про прийняття спадщини відповідачами. Натомість, з вимогою до спадкоємців та з позовною заявою до суду позивач звернувся з пропуском строку позовної давності. Належним чином уповноважений представник позивача Савіхіна А.М. у судове засідання не з`явився, однак під час подання позовної заяви одночасно заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак його представник- [PERSON] подав до суду заяву (вх. №5328 від 03.11.2020 року) про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує частково, а саме в сумі 2430 гривень, тобто заборгованість на день сметі [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом позову в даній справи є стягнення кредитної заборгованості з особи, яка не була стороною кредитного договору, з підстав виникнення такого обов`язку в силу вимог ст. 1282 ЦК України. Таким чином дослідження підлягає два питання, перше щодо обґрунтованості вимог в частині наявності кредитної заборгованості спадкодавця, підстав її виникнення, розрахунку, тощо, та друге питання щодо дотримання кредитором порядку пред`явлення вимоги до спадкоємця, передбаченого ст. 1281 ЦК України. Суд встановив, що 31.08.2015 року [PERSON] було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», внаслідок чого він отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою (ст.525 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, на день смерті [PERSON] , а саме станом на 30.04.2016 року, заборгованість становила 2430 гривень. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що позичальник [PERSON] помер [INFO] , про що Тухольківською сільською радою Сколівського району Львівської області складено актовий запис №5. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1282 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора: спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2018 року позивачем направлена претензія кредитора до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, на яку 18.12.2018 року було отримано відповідь, в якій підтверджено факт отримання вищевказаної претензії та повідомлено про наявність спадкової справи №215/2019 року, заведеної після смерті [PERSON] , а також підтверджено факт наявності спадкоємців після смерті позичальника, котрих повідомлено про претензію банку Крім того, 22.11.2016 року, державним нотаріусом Сколівської державної нотарільної контори Батлюк В.І., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №775 (спадкова справа №215/2016 рік), згідно якого, спадкоємцем після смерті [PERSON] є його рідна сестра - [PERSON] . Вартість спадкового майна становить 20957, 17 гривень. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок та встановлюють строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов`язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок та строк звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості. Статтею 1281 ЦК України визначено строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, та не є строком позовної давності. Виходячи з вище викладеного, враховуючи позицію Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям, суд приходить до висновку, що з позивача, як з спадкоємця після смерті [PERSON] , слід стягнути заборгованість у сумі 2430 гривень, оскільки така вчиненна позичальником до його смерті. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: partial