Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що 17.05.2018 року між банком та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до якого банк надав останньому кредит на споживчі цілі в розмірі 260145,68 грн. строком до 17.05.2022 року із сплатою 39,9% річних, а відповідач повинен був щомісячно 17 числа повертати кредит зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту. Оскільки відповідач зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконав, то станом на 28.08.2018 року утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 289436,65 грн., які позивач просив стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками та АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0555/82/0206571 (а.с.8-11), відповідно до якого банк надає відповідачу грошові кошти у сумі 260145,68 грн., з яких - 250000,00 грн. на споживчі цілі та 10145,68 грн. на сплату страхового платежу строком на 24 місяці по 17.05.2022 року зі сплатою 39,9% річних, а останній зобов`язаний був щомісячно повертати позику та проценти за користування кредитом платежами у розмірах, порядку і у строки, визначені графіком погашення кредиту, що є невід`ємною частиною договору. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. У свою чергу відповідач прийняв позику, використавши її за призначенням, але свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконувала. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є\~грошова\~сума або\~інше\~майно,\~які\~боржник\~повинен передати\~кредиторові\~у\~разі порушення\~боржником\~зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний на вимогу кредитра сплатити останньому пеню в розмірі1% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. (п.10.3 кредитного договору). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань станом на 28.08.2018 р. року утворилася заборгованість у сумі 289436,65 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 260145,68 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 6827,08 грн., заборгованість за відсотками 29290,97 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 26162,81 грн..(а.с.5). Розділ 7 договору, що відповідає вимогам ст.1050 ЦК України, передбачає право позивача вимагати від [PERSON] дострокового повернення позики, сплати процентів та інших платежів за даним договором у разі порушення позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту. Отже,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги є\~обґрунтованими,\~доказаними та\~підлягають задоволенню,\~тому заборгованість\~за кредитом\~у сумі\~289436,65\~грн., підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 4341,55 грн..

Outcome: approved