Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 51166,83 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (установа банку ТВБВ №10002/056) та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №67362904/170120 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов заяви про приєднання, банк відкрив відповідачу [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в Гривня України та надав платіжну картку типу «Моя картка» Visa Rewards із встановленням, за погодженням відповідача, на вказаний рахунок кредитного ліміту в розмірі 45000,00 грн з процентною ставкою, яка складає 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами. У порушення умов договору, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим станом на 07 червня 2021 року утворилася заборгованість в сумі 51166,83 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилались виклики та додатково повідомлялося, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України, про виклики до суду, тричі не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Зважаючи на те, що до суду повернулися поштові листи з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає, що відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про день, час та місце проведення судового засідання. Тому, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про повне задоволення позову. Судом встановлено, що 17 січня 2020 року [PERSON] підписано заяву №67362904/170120 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Пунктом 3.1. Заяви про приєднання підтверджується, що шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на сайті Банку та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п.3.4. Заяви про приєднання, Банк на підставі наданих Клієнтом документів відкрив Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт» поточний рахунок № [NUMBER] в Гривня України та надав [PERSON] платіжну картку типу «Моя картка» Visa Rewards із встановленням кредитного ліміту в розмірі 45000,00 грн із процентною ставкою, яка складає 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно умов договору, [PERSON] зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення Кредиту та сплатити відсотки за його користування. АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредитні кошти у виді встановлення кредитного ліміту на картку в розмірі, встановленому договором, що становить 45000,00 грн. У зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань за договором №941953204 від 17 січня 2020 року, у [PERSON] , станом на 07 червня 2021 року, утворилася заборгованість в сумі 51166,83 грн, в тому числі: 44900,17 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 6061,49 грн - проценти за користування кредитом; 121,92 грн - загальна сума 3% річних; 83,25 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Укладений з банком договір відповідач у судовому порядку не оспорив, у зв`язку з чим, договір, відповідно до правил ст.204 ЦК України, є правомірним. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно - правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved