Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 19.03.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 19042,83 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона знаходилася у шлюбі з [PERSON] від якого мають неповнолітніх дочок: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого райсуду міста Маріуполя від 18.04.2013 року з [PERSON] на її користь на утримання дітей, стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх доходів до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на виконанні у Жовтневому ВДВС Маріупольського МУЮ Донецької області, згідно з довідкою якого від 17.12.2013 року відповідач не сплачував аліменти, у зв'язку з чим заборгованість по сплаті аліментів становить 8335,46 гривень. Вважає, що заборгованість по аліментам утворилась з вини відповідача, у зв'язку з чим просила стягнути з нього неустойку (пеню) за час прострочення виплати аліментів за період з 19.03.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 19042,83 гривень. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав та просила їх задовольнити. Зазначила, що позивач почав сплачувати аліменти та погашати борг після її звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив зменшити розмір суми пені до 1000 гривень з наступних підстав. Він має незадовільний стан здоров'я, в зв'язку з чим звільнився з постійного місця роботи. Просив врахувати, що він виплатив позивачці грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментам у загальній сумі 5745 гривень. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 09.12.2013 року з нього було стягнуто на користь ПАТ «МЗВМ» заборгованість за договором позики у розмірі 173358,06 гривень, які він витратив на придбання житла в якому проживає позивачка разом із дітьми. Також пояснив, що в нього є дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO], щодо якої він також має аліментні зобов'язання у розмірі ? частки усіх видів доходів. Просив врахувати вказані обставини та зменшити пеню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти разом із матір'ю [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Згідно із рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18 квітня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх доходів щомісячно, починаючи з 19.03.2013 року й до досягнення дітьми повноліття. Згідно з довідкою про розмір нарахованих та сплачених аліментів №В9/2291 від 17.12.2013 року, яка була складена Жовтневим ВДВС Маріупольського МУЮ, за виконавчим листом №2/263/1492 від 18.04.2013 року [PERSON] аліменти сплачував не в повному обсязі та має заборгованість станом на 31.07.2013 року у сумі 3812,96 гривень, а за період з 01.08.2013 року по 30.11.2013 року у сумі 4522,50 гривень, тобто всього 8335,46 гривень. Згідно із рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23 січня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута заборгованість по аліментам у сумі 8335,46 гривень. Згідно з фіскальними чеками [PERSON] оплатив [PERSON] наступні грошові суми: 2298 гривень - 01.04.2014 року; 1000 гривень - 07.04.2014 року; 149 гривень, 1149 гривень, 600 гривень - 15.04.2014 року; 549 гривень - 23.04.2014 року. Таким чином, загальна сума виплат склала 5745 гривень. Згідно з виконавчим листом №2-3511/2003 від 07.11.2003 року, виданого Приморським районним судом міста Маріуполя, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх доходів щомісячно. На виконання рішення суду, за домовленістю з [PERSON], відповідач сплачує аліменти у сумі 300 гривень щомісячно. 20.12.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя затверджена мирова угода у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за якою частина майна залишена дочкам [PERSON] та [PERSON]. Згідно із рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 грудня 2013 року з [PERSON] на користь ПАТ «МЗВМ» стягнута заборгованість за договором позики у сумі 171641 гривня. Рішенням суду встановлено, що 27.03.2006 року між ПАТ «МЗВМ» та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів у сумі 254117 гривень, за які була придбана квартира [ADDRESS]. На виконання рішення суду [PERSON] здійснив виплати на користь ПАТ «МЗВМ»: 27.09.2013 року у сумі 1059 гривень та 31.03.2014 року у сумі 2500 гривень. Згідно з довідкою Маріупольського міського центру зайнятості №237 від 22.04.2014 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 02 квітня 2014 року. З медичних документів [PERSON] вбачається, що він неодноразово звертався за медичною допомогою до хірурга та офтальмолога. Відповідно до ст.180, ст.181, ст.196 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, одним із способів утримання, є стягнення аліментів за рішенням суду. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Сума неустойки за один місяць не повинна накладатися чи перекривати інший місяць і вираховується виключно один раз за певний проміжок часу. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то суд, при обчисленні розміру несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів та розміру пені, виходить із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. Відповідно до ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом встановлений той факт, що з вини відповідача не виконувалось в повному обсязі рішення суду про стягнення аліментів, а тому з [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню неустойка за час прострочення виплати аліментів за період з 19.03.2013р. по 30.11.2013р. Перевіривши розрахунки нарахованої пені, які надані позивачкою, суд приходить до висновку про їх правильність, тобто сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 19.03.2013 року по 30.11.2013 року складає 19042,83 гривень. При вирішенні справи суд враховує наступні обставини. Відповідач [PERSON] був працевлаштований до 31.07.2013 року в ПАТ «Азовзагальмаш» та з його заробітної плати здійснювалися утримання аліментів, але з вини бухгалтерії підприємства не в повному обсязі, в зв'язку з чим на час звільнення виникла заборгованість у сумі 3812,96 гривень. До теперішнього часу [PERSON] не працевлаштований. В період з 01.08.2013 року по 30.11.2013 року [PERSON] не виплачував аліменти, в наслідок чого виникла заборгованість у сумі 4522,50 гривень. В квітні 2014 року [PERSON] погасив заборгованість по аліментам у загальній сумі 5745 гривень. [PERSON] має інші аліментні зобов'язання, має незадовільний стан здоров'я, за рішеннями судів має боргові зобов'язання перед позивачкою та перед кредитором ПАТ «МЗВМ». За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір неустойки підлягає зменшенню до суми 2000 гривень, яка є співмірною із залишком суми заборгованості по аліментам. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі Сімейного кодексу України,

Outcome: partial