Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], який в подальшому неодноразово уточнювали та станом на 16.07.2015 року остаточно просили суду : усунути перешкоди в користуванні будинком й земельною ділянкою, розташованими за адресою : м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А з боку [PERSON], зобовязавши його за свій рахунок знести самочинні будівлі : двоповерховий житловий будинок літ. «Е-2», службову прибудову літ. «е», сарай літ. «З», баню літ. «Ж», частину паркану, який йде від сараю літ. «З» на земельній ділянці за адресою : м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7Б та примикає до будинку літ. « А-1» на земельній ділянці за адресою : м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А ; зобовязати [PERSON] поновити за свій рахунок порушену частину паркану між ділянками № 7-7А та № 7-Б по вул. Муравйова в м. Запоріжжі. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2009 р. по справі 2-2997/09 за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку обєктів нерухомості, розташованих по вул. Муравйова, 7-7А в м. Запоріжжя. Крім того, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2009 р. по справі № 2-3005/09за [PERSON] було визнано право власності на ? частку обєктів нерухомості, розташованих по вул. Муравйова, 7-7А в м. Запоріжжя. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 21-000544 від 15.10.1998 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0828 га на території м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7, яка на цей час має адресу: м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А. Таким чином, власником будинку є позивач [PERSON], а власником земельної ділянки є позивач [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною та спільно користуються належним їм на праві власності домоволодінням та земельною ділянкою. Користувачем сусідньої земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7Б є відповідач [PERSON], який без відома та згоди позивачів, в порушення державних будівельних норм та правил, здійснив самочинне будівництво, а саме : на межі їхніх земельних ділянок побудував двоповерховий житловий будинок літ. « Е-2», службову прибудову літ. «е», сарай літ. «З»,баню літ. «Ж». Побудовою зазначених самовільних будівель порушуються права позивачів, а саме : 1.) порушено розподільчий паркан між земельними ділянками позивачів та відповідача, так відповідач постановив розподільчий паркан впритул до будинку, належного позивачці, у зв»язку з чим позивачі позбавлені можливості підійти до тильної частини цієї будівлі, щоб здійснювати поточний ремонт, поновити газопостачання на своїй земельній ділянці; 2.) двоповерховий будинок « Е-2» закриває від сонячного світла вікна будинку літ. «А-1», якими користуються позивачі та земельну ділянку , якою внаслідок відсутності сонячного світла позивачі не можуть належним чином користуватися ; 3.) внаслідок побудови двоповерхового будинку літ. « Е-2» та службової прибудови літ. «е», та в наслідок впливу атмосферних опадів порушено та продовжує руйнуватися фундамент будинку літ. « А-1», яким користуються позивачі ; 4.) внаслідок побудови самовільних будівель на межі земельних ділянок атмосферні опади з самовільних будівель постійно заливають земельну ділянку та замощення позивачів, вони ж закривають сонячне світло на земельній ділянці, якою користуються позивачі ; 5.) можливість робити поточні та капітальні ремонти, обслуговувати своє домоволодіння належним чином, запобігти його руйнуванню. При побудові відповідачем зазначених самовільних будівель, як на думку позивачів, були порушені вимоги ДБН 360-92** Містобудування.. Планування і забудова міських і сільських поселень ( надалі ДБН). Так, ДБН передбачено :« 3.25* Протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (Додаток 3.1). Розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до «Санитарных норм и правил обеспеченияинсоляцией зданий и территорийжилойзастройки» та СНІП ІІ-4-79 «Естественноеискусственноеосвещение», як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому, повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. 3.25* Відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за Таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з Таблицею 2 додатка 3.1». Так, виходячи з вимог Таблиці відстань між будинками повинна становити не менш 8 метрів. Ця норма відповідачами порушена, що може призвести у випадку пожару ( загорання) самовільних будівель відповідача загоранню від них будівель, якими користуються позивачі. Самовільні будівлі побудовані на межі земельної ділянки, вимоги щодо відступу від межі на 1 метр відповідачем порушені. 19.06.2008 року відбувся виїзд узгоджувальної комісії за участю представника Жовтневої районної адміністрації м. Запоріжжя, ОП «ЗМБТІ», КП « Градпроект», за результатами якої було складено Протокол № 4 від 23.06.2008 року, згідно якого [PERSON] було рекомендовано знести самовільні будівлі або оформити їх за згодою власника сусідніх ділянок у встановленому законом порядку. [PERSON] рекомендації не виконав, в позасудовому порядку вирішити спірні питання відмовляється, у звязку з чим позивачі вимушені звернутися до суду з цим позовом. Як на правові підстави заявленого позову позивачі посилаються на ч.1, ч.4 ст.376, ст. ст. 386, 391 ЦК України , ст. 103, 104, 152, 158 ЗК України. В суді представник позивачі вимоги своїх довірителів підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених по тексту уточненого позову в редакції від 16.07.2015 р. ( т.1, а.с. 93-94). Представник відповідача [PERSON] в суді проти задоволення позову заперечує з наступних підстав : По-перше, з огляду на положення ч.7 ст. 376, ст. 391 ЦК України, розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму від 30.03.2012 р. № 6 « Про практику застосування судами статті 376 ЦК України» - п.5, 22, [PERSON] та [PERSON] є неналежними позивачами у цій справі. По-друге, позивачами не надано суду доказів того, що самовільні прибудови, збудовані відповідачем у 2005 році, створюють їм перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою. Зазначена у Протоколі № 4 погоджувальної комісії Жовтневої районної адміністрації площа земельної ділянки по вул.. Муравйова, 7-7А, якою користуються позивачі, на 173 кв. м. більша, а ніж площа, що зазначена в Державному акті на право власності на землю ( серії ЗП № 21-000544), виданого на імя [PERSON] Будь-яких дій щодо перенесення паркану, або інших дій, які б створювали перешкоди позивачам у користуванні належним їм майном, [PERSON] не вчинялися та не вчиняються. На підготовчій частині судового засідання до початку розгляду справи по суті за клопотанням представника позивачів ухвалою суду від 5 серпня 2015 року у справі була призначена комплексна судова будівельно земельно - технічна експертиза, на вирішення якої, з урахуванням пояснень відповідача та в рамках заявлених позовних вимог було поставлено перед експертами питання, які відповідають предмету та підставам заявленого позову, а сааме : 1. Чи має місце пошкодження та руйнування фундаменту будинку № 7-7А по вул. Муравйова в м. Запоріжжі, що належить на праві власності [PERSON] вздовж меж земельних ділянок, розташованих за адресами : м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А кадастровий номер 23100100000:004:0287 та м. Запоріжжя, вул. Муравйова, буд. № 7Б кадастровий номер 23100100000:004:0203 ? Якщо так, то які саме пошкодження та руйнування мають місце ? Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань зазначеного обєкта нерухомого майна ? 2.Чи відповідають вимогам нормативно правових актів у галузі будівництва ( ДБН, СНіП тощо) будівлі за адресою : м. Запоріжжя, вул. Муравйова , 7Б, а саме : двоповерховий житловий будинок літ. « Е-2», службова прибудова літ. «е», сарай літ. «З», баня літ. «Ж» ? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності ? 3. Чи відповідає фактичне розташування будівель, а саме : двоповерхового житлового будинку літ. « Е-2», службової прибудови літ. «е», сараю літ. «З», бані літ. «Ж» , розташованих за адресою : м. Запоріжжя, вул.. Муравйова , буд. № 7Б відносно меж земельних ділянок правовстановлювальним документам та технічній документації із землеустрою та землекористування на ці земельні ділянки ? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності ? 4.Чи виходять за межі земельної ділянки за адресою : м. Запоріжжя, вул. Муравйова, буд. № 7Б кадастровий номер 23100100000:004:0203 на територію земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Муравйова, 7-7А кадастровий номер 23100100000:004:0287 службова прибудова літ. «е», сарай літ. «з», баня літ. «ж» ? 5.Чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та фактичне накладання земельних ділянок, розташованих за адресами : м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А кадастровий номер 23100100000:004:0287 та м. Запоріжжя, вул.Муравйова, буд. № 7Б кадастровий номер 23100100000:004:0203 відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно правових актів ? Якщо так, то в чому полягають невідповідності ? 6.Чи відповідає конфігурація межі між земельними ділянками, розташованими за адресами: м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А кадастровий номер 23100100000:004:0287 та м. Запоріжжя, вул. Муравйова, буд. № 7Б кадастровий номер 23100100000:004:0203 конфігурації встановленої документаціями з землеустрою та державного земельного кадастру? Якщо не відповідає, то яка фактично конфігурація межі між земельними ділянками та яка земельна ділянка збільшилась і на скільки ? Проведення комплексної експертизи було доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено ( т.1, а.с.191-195). [PERSON] до висновку № 208/209 15 судової будівельно земельно технічної експертизи, складеного 27.10.2015 року судовим експертом [PERSON], по першому та другому питанню було зазначено наступне. По першому питанню: « під час дослідження будинку по вул. Муравйова 7-7А, а саме частини Адміністративної будівлі літ. «А» було виявлене пошкодження стіни та частини поверхні фундаменту. Пошкодження виражено руйнуванням кирпичної кладки стіни, на якій виявлена хаотична тріщина впродовж вертикалі стіни. Також відпадання цегли у нижній частині стіни, пошкодження верхньої частини фундаменту будівлі. Причиною пошкодження цього участку будинку є відсутність організованого водостоку у сусіднього будинку літ. Б = Житловий будинок по вул. Муравйова 7Б» ; По другому питанню : «хитловий будинок літ. «Б», службова прибудова літ. «е», сарай літ. «З», баня літ. «Ж» не відповідають вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» пункту 3.25*, тому як дані забудови не мають 1-го метра для обслуговування набільш виступаючих конструкцій стін»; По третьому, четвертому пятому та шостому питаннях, за відсутності певної інформації, експерт зазначив про неможливість дати правдиві та достовірні висновки ( т.1, а.с.223-232). Не погоджуючись із висновками експертизи, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі повторної будівельно- технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання : Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань обєкта нерухомого майна адміністративної будівлі літ. А по вул. Муравйова, 7-7А у м. Запоріжжі ? Проведення експертизи просив доручити судовому експерту ТОВ « Регіональне судово- експертне бюро» [PERSON], з правом проведення судової будівельно- технічної експертизи за п. 10.6 Дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що на вирішення експертизи, яка була призначено ухвалою суду від 05.08.2015 року, серед іншого було поставлено питання наступного змісту: 1.) Чи має місце пошкодження та руйнування фундаменту будинку № 7-7А по вул. Муравйова в м. Запоріжжі, що належить на праві власності [PERSON] вздовж меж земельних ділянок, розташованих за адресами : м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А кадастровий номер 23100100000:004:0287 та м. Запоріжжя, вул. Муравйова, буд. № 7Б кадастровий номер 23100100000:004:0203 ? Якщо так, то які саме пошкодження та руйнування мають місце ? Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань зазначеного обєкта нерухомого майна ? У висновку судової будівельно- земельно-технічної експертизи № 208/209-15 від 27.10.2015 р. на це питання зазначено, що під час дослідження будинку по вул.. Муравйова, 7-7А, а саме частини адміністративно будівлі літ. А було виявлено пошкодження стіни та частини поверхні фундаменту. Пошкодження виражено руйнуванням кирпичної стіни, на якій виявлена хаотична тріщина впродовж вертикалі стіни. Також відпадання цегли у нижній частині стіни, пошкодження верхньої частини фундаменту будівлі. Причиною пошкодження цього участку будинку є відсутність організованого водостоку у сусіднього будинку літ. Б = Житловий будинок по вул. Муравйова 7Б. Як на думку позивача, висновок експерта в цій частині викликає сумніви в його правильності з наступних підстав. Висновок експертизи з цього питання не містить інформації: - щодо наявності такого водостоку на будівлі, в якій і були виявлені такі пошкодження та руйнування; - про облаштування стоків (жолобів) біля фундаменту по периметру (вимощення) будинку літ. Б по вул. Муравйова, 7Б, вихід зібраних опадів, по яких здійснюється безпосередньо на вул. Муравйова (проїзну її частину) ; - щодо відсутності вимощення вздовж стіни адміністративної будівлі літ. А по вул. Муравйова, 7-7А, яке улаштовують для відведення атмосферних опадів від фундаменту і цоколю, завширшки 700…1000 мм, і яке повинне виходити за винос карними за не менше ніж на 200 мм. Отже, за відсутності в конструкції адміністративної будівлі літ. А по вул. Муравйова, 7-7А двох обовязковихелементів, що передбачені ДБН (водосток і вимощення) і які безпосередньо впливають на швидкість руйнування будівель, де вони відсутні (відсутність яких стоїть у прямому причинно наслідковому звязку із виявленими пошкодженнями), експерт без належного обґрунтування, приходить до висновку про залежність таких руйнувань виключно від факту відсутності таких елементів на іншій (відмінній) будівлі. Крім того, експертом не прийнято до уваги, що кут нахилу поверхні землі між адміністративною будівлею літ. А по вул. Муравйова, 7-7А та будинком літ. Б по вул. Муравйова, 7 Б має напрямок у бік домоволодіння № 9 по вул. Муравйова ( у протилежний бік від будинку позивача), і відсутність таких водостоків на покрівлі будинку літ. Б по вул. Муравйова, 7Б , щонайбільше могли би спричинити певні негативні наслідки будинку № 9 по вул. Муравйова , розташованого з протилежного боку від будинку позивача. Тобто, за вищезазначених підстав вищенаведений висновок експертизи по даному питанню викликає сумнів у його достовірності, обґрунтованості та правильності. Ухвалою суду від 1 лютого 2016 року у справі призначено повторну судову будівльно- технічну експертизу , на вирішення якої поставлено наступне питання : 1.) Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань обєкта нерухомого майна адміністративної будівлі літ. А по вул. Муравйова, 7-7А у м. Запоріжжі ? Проведення експертизи доручено судовому експерту ТОВ «Регіональнесудово- експертне бюро» [PERSON] , з правом проведення судової будівельно и- технічної експертизи за п. 10.6 Дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів) ( т.2, а.с.44-49). У висновку експерта № 2195 за результатами проведення будівельно технічної експертизи № 2195 по цій справі , складеного 01.06.2016 року, який надійшов до суду 03.06.2016 року, зазначено наступне: «Можливими технічними причинами пошкоджень та руйнувань обєкта нерухомого майна адміністративної будівлі літ. А по вул. Муравйова, 7-7А у м. Запоріжжі, може бути -низька якість цегли та цементного розчину, порушення технології будівельного виробництва при обличкуванні зовнішніх стін, конструктивна особливість будинку (плоска покрівля), відсутність інженерних заходів для захисту зовнішніх стін від атмосферних опадів. На момент проведення дослідження внутрішніх приміщень будівлі літ. А, в приміщеннях частково виконуються будівельні роботи по обличкуванню зовнішніх стін керамічною цеглою з внутрішньої сторони. Видимих пошкоджень при дослідженні внутрішніх приміщень будівлі літ. А не виявлено. Також слід зазначити, що мають місце тріщини між основною будівлею літ. А та службовими прибудовами, які могли виникнути з причин нерівномірної осадки фундаментів або з причини порушення технології будівельного виробництва при будівництві службових прибудов. Нерівномірна осадка фундаментів може виникнути з причин нерівномірного підтоплення ґрунтів, внаслідок відсутності відмостки біля стіни службової прибудови літ. а та відсутність інженерних заходів по водовідведенню з покрівлі службової прибудови літ. а (вул. Муравйова 7-7А) та житлового будинку літ. Б (вул. Муравйова, 7Б), а також з причин порушення технології будівельного виробництва при будівництві службових прибудов» ( т.2, а.с. 61-67). Суд, вислухавши доводи сторін, взявши до уваги письмові пояснення та заперечення учасників процесу, кожного в окремості, перевіривши їх матеріалами справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9.10.2009 р. по справі 2-2997/09 затверджено мирову угоду , укладену між [PERSON] та [PERSON], за умовами якої [PERSON] визнав за [PERSON] право власності на ? частину будівель, розташованих за адресою : м. Запоріжжяґ, вул. Муравйова 7-7А, як спільне сумісне майно подружжя ( т.1, а.с.9 ). Крім того, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2009 р. по справі № 2-3005/09 затверджено мирову угоду , укладену між [PERSON] та [PERSON],за умовами якої [PERSON] згоден передати на користь [PERSON] право власності на ? частину будіель , розташованих за адресою : м. Запоріжжя, вул. Муравйова , 7-7А, які складються з адміністративної будівлі літ. А-1, адміністративної будівлі літ. М-2, сауни літ. Л-1, майстерні літ. Н-2, гаража літ.О. ( т.1, а.с.7) Отже, частка [PERSON] на обєкт нерухомості, розташований по вул. Муравйова, 7-7А в м. Запоріжжя дорівнює 1 (одиниці). [PERSON] матеріалів справи обєкт нерухомості по вул. Муравйова, 7-7А в м. Запоріжжя складається з адміністративної будівлі літ. А-1, адміністративної будівлі літ. М-2, майстерні літ. Н-2, сауни літ. Л-1, гаражу літ. О. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 21-000544 від 15.10.1998 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0828 га на території м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7, яка на цей час має адресу: м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А. Земельна ділянка площею 0,0828 га на території м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7, була передана у власність [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.09.1998 р. № 528/68 (т.1, а.с.12). Таким чином, власником будинку є позивач [PERSON], а власником земельної ділянки є позивач [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною та спільно користуються належним їм на праві власності домоволодінням та земельною ділянкою ( т.1, а.с.28). [PERSON] № НВ-2301519332015 з державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0828 га кадастровий номер 2310100000:01:004:0287, який був сформований 26.06.2015 р. державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області [PERSON] на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ТОВ «ГеоКадастровий Центр» (далі - [PERSON]), земельна ділянка по вул. Муравйова, 7-7А у м. Запоріжжя має межі згідно із зображеним в ньому кадастровим планом ( т.1, а.с. 101-105). [PERSON] до договору дарування від 30.04.2002 року, [PERSON] є власником житлового будинку № 7Б по вул. Муравйова у м. Запоріжжя. [PERSON] п. 1 договору дарування житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 287 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташовано: жилий будинок, глиноб. 18%, глиноб. обк. цегл. 82% позначений у плані літерою Б, жилою площею 24,7 кв.м., літня кухня В, гараж Г, вбиральня Д, паркани № 1,2, водопровід - № 5, замощення -1. [PERSON] реєстраційного напису на правовстановлюючому документі (договорі дарування), право приватної власності на житловий будинок № 7Б по вул. Муравйова у м. Запоріжжя було зареєстроване Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] 08.05.2002 р. за № 39037 ( т.1, а.с.68). [PERSON] до технічного паспорта на житловий будинок № 7Б по вул. Муравйова у м. Запоріжжя, складеного ОП « ЗМБТІ» станом на 07.04.2009, вищезазначене домоволодіння серед іншого складається з житлового будинку літ. Е-2, прибудова літ. е, сарай літ. З, баня літ. Ж, гараж літ. Г, намет літ. И, паркани №№ 7,8,11,13,14,15, ворота №№ 6,9,18, стінка підпірна № 16. Житловий будинок літ. Е-2, службова прибудова літ. е, сарай літ. З, баня літ. Ж самовільно побудовані ( т.1, а.с.78). [PERSON] технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7Б по вул. Муравйова у м. Запоріжжя, виготовленого Запорізькою торгово промисловою палатою, станом на 23.06.2015 року, до складу домоволодіння серед іншого входять: житловий будинок літ. Б, сарай літ. З, баня літ. Ж, гараж літ. Г, намет літ. И, ворота №№ 6,9,18, паркани 7,8,11,13,14,15, підпірна стіна № 16 ( т.1, а.с. 170-173). Зазначений у технічному паспорті від 07.04.2009 житловий будинок літ. Е-2 є тим самим житловим будинком, що у технічному паспорті від 23.06.2015 позначений літ. Б ( т.1, а.с.78, а.с. 170-173). Державна реєстрація права власності на житловий будинок літ. Б за адресою : м. Запоріжжя вул. Муравйова, 7Б підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 37548736 від 15.05.2015 року ( т.1, а.с.58). На час передачі [PERSON] у власність земельної ділянки діяв Земельний кодекс України 1990 року в редакції від 22.06.1993 (далі ЗК України 1990 р.). Частинами 1-3 ст. 17 ЗК України 1990 р. було встановлено, що передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться [PERSON] народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. [PERSON] народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) [PERSON] народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. З огляду на положення ст. 17 ЗК України (1991 р.) вбачається, що передача земельної ділянки площею 0,0828 га та складання Державного акта серії ЗП № 21-000544 повинно було відбуватись на підставі розробленого та погодженого із всіма уповноваженими органами проекту її відведення про таку передачу йому її. Такий проект щодо відведення земельної ділянки [PERSON] до суду під час розгляду справи не надавався. На час передачі у власність земельної ділянки 0,0828 га діяла інструкція «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затверджена наказом Держкомзему України N 28 від 15.04.1993 р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції 23.04.1993 р. за № 31, в редакції від 15.04.1993 р. (далі Інструкція № 31) Пунктом 1.6. Інструкції № 31 було встановлено, що виготовлення державних актів на право приватної власності на землю, постійного користування землею та колективної власності на землю, що видаються садівницьким товариствам, провадиться після винесення в натуру (на місцевість) меж земельних ділянок за проектами їх відведення. [PERSON] з п. 1.10 Інструкції № 31, при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються,технічна документація при складанні державних актів включає: виписку з рішення місцевої [PERSON] народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання її у користування; абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. У відповідності до п. 2.2. Інструкції № 31перенесення меж у натуру здійснюється шляхом прокладання теодолітних ходів, з прив'язкою їх до існуючих межових знаків або державної геодезичної мережі. В окремих випадках, при чітко виражених межах на місцевості, допускається визначення координат поворотних точок меж за допомогою електронного планіметра. Однак, як вбачається з розробленої ТОВ «ГеоКадастровий Центр» та затвердженої відповідно до вимог законодавства у 2015 році технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON]Ш, на час звернення до суду, межові знаки на його земельній ділянці були відсутні (знищенні, втрачені, тощо) ( т.1, а.с.106-118). Нормативно - правовим актом який визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, є ЗУ «Про землеустрій». [PERSON] до положень ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» (технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної [PERSON] Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі обєкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Порядок встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) врегульований розділом ІІ Інструкції № 376, а порядок відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) врегульований розділом ІV Інструкції № 376. Так, пунктом 4.1. розділу ІV «Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» передбачено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Пунктом 4.3. тієї ж інструкції встановлено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, суд приходить до висновку, що за відсутності у [PERSON] на час звернення до суду погодженого із всіма уповноваженими органами проекту її відведення, виготовлення якого повинно було передувати отриманню у власність земельної ділянки 0,0828 га, розроблена ТОВ «ГеоКадастровий Центр» у 2015 році на замовлення [PERSON] документація, що міститься в матеріалах справи, є саме технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У відповідності до п. 3.12. Інструкції № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Передача межових знаків на зберігання власнику (користувачу) земельної ділянки здійснюється за актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання.(пункт 3.14. Інструкції № 376). Межові знаки не встановлюються на бажання власника (користувача) зокрема у разі якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо) (пункт 3.8. Інструкції № 376). Виготовлена ТОВ «ГеоКадастровий Центр» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] містить Акт прийому - передачі межових знаків на зберігання від 11.06.2015 р.(далі - Акт) ( т.1, а.с.112). Як вбачається з Акту, останній складався представником ТОВ ««ГеоКадастровий Центр» [PERSON] в присутності власника земельної ділянки [PERSON], про що в акті маються їх особисті підписи. При складанні Акту власник також засвідчив, що претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має (п. 2 Акту). Як зазначено в Акті, межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з штучними лінійними спорудами і рубежами, а саме: 1-2-3-4 - по камяній огорожі, 4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14 по металевій огорожі, 14-15-16-17 по стіні КЖ; 17-1 по камяній огорожі (п. 1 акту). Також у Акті, із посиланнямна положення Інструкції № 376 зазначено, що власник виявив своє бажання про не закріплення меж земельної ділянки що підтверджується підписом та претензій до меж та конфігурації земельної ділянки не має. Тобто замовник землевпорядних робіт [PERSON] погодився із встановленими в натурі (на місцевості) межами належної йому земельної ділянки. Статтею 79 ЗК України (2002 р.) передбачено, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. [PERSON] до положень ст. 79-1 ЗК України (2002 р.), формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч.1). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4). Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч. 7). У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру (ч.8). Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9). [PERSON] ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр»державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. [PERSON] підпункту 15 пункту 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 445, Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань здійснює зокрема ведення і адміністрування державного земельного кадастру та отримує інформацію про відведення земельних ділянок. Положеннями ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є підтвердженням державної реєстрації земельної ділянки та безоплатно видається заявнику. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. Отже, з огляду на положення ст. 79-1 ЗК України (2002 р.) та наявного в матеріалах справи [PERSON] № НВ-2301519332015 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0828 га кадастровий номер 2310100000:01:004:0287, земельна ділянка що належить [PERSON] стала обєктом цивільних прав лише 26.06.2015 р. та має конфігурацію в межах, які збігаються з штучними лінійними спорудами і рубежами, а саме: 1-2-3-4 - по камяній огорожі, 4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14 по металевій огорожі, 14-15-16-17 по стіні КЖ; 17-1 по камяній огорожі. При порівнянні технічних паспортів на домоволодіння № 7Б та № 7-7А по вул. Муравйова у м. Запоріжжя із кадастровим планом земельної ділянки по вул. Муравйова 7-7А в м. Запоріжжя, що міститься у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0828 га кадастровий номер 2310100000:01:004:0287 судом встановлено, що межа земельної ділянки по вул. Муравйова 7-7А в м. Запоріжжя між точками 14-15-16-17 проходить з боку домоволодіння відповідача, по зовнішній частині стіниадміністративної будівлі літ. А, яка знаходиться в межах земельної ділянки що належить [PERSON] Межа земельної ділянки між точками 5-6-7-8-9-10-11-12-13-14 проходить по парканах, які у технічних паспортах на житловий будинок № 7Б (складених у різний період часу) позначені за № №11, 15 та по зовнішнім стінам самовільно побудованих відповідачем споруд - житлового будинку літ. Е-2, службової прибудови літ. е, сараю літ. З, бані літ. Ж, які знаходяться поза межами земельної ділянки площею 0,0828 га кадастровий номер 2310100000:01:004:0287. Сторонами не заперечується, що розподільчий паркан між домоволодіннями № 7Б та 7-7А по вул. Муравйова у м. Запоріжжя, який існує на даний час, розташований на межі позначеній на витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0828 га кадастровий номер 2310100000:01:004:0287 точками 5-6-7-8-9-10-11-12-13-14. Матеріали справине містять, а позивачами не надано до суду доказів вчинення відповідачем дій, направлених на порушення розподільчого паркану між домоволодіннями № 7Б та 7-7А по вул. Муравйова у м. Запоріжжя. Висновки № 208/209 15 комплексної судової земельно будівельно технічної експертизи, складеної 27.10.2015, також не містять відповідей на запитання, що стосуються предмету доказування у справі в частині порушення меж земельної ділянки [PERSON] з боку [PERSON] Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та надавши оцінку наявним у ній доказам, суд приходить до висновку про відсутність порушення меж земельної ділянки площею 0,0828 га кадастровий номер 2310100000:01:004:0287 по вул. Муравйова 7-7А в м. Запоріжжя з боку відповідача. Щодо посилання позивачів на створення відповідачем перешкод у користуванні ними будинком та земельною ділянкою, яке виражено у закритті від сонячного світла вікна будинку літ. «А-1»,руйнування фундаменту будинку літ. «А-1» внаслідок опадів,залиття земельної ділянки та замощення, закриття сонячного світла на земельній ділянці, неможливості робити поточні та капітальні ремонти, обслуговувати своє домоволодіння належним чином, запобігти його руйнуванню, слід зазначити наступне. Так, на підтвердження обставин, зазначених як підстави для подання позову, за клопотанням позивачів була призначена комплексна судова будівельно земельно - технічна експертиза, на вирішення якої серед іншого були поставлені питання: 1. Чи має місце пошкодження та руйнування фундаменту будинку № 7-7А по вул. Муравйова в м. Запоріжжі, що належить на праві власності [PERSON] вздовж меж земельних ділянок, розташованих за адресами: м. Запоріжжя, вул. Муравйова, 7-7А кадастровий номер 23100100000:004:0287 та м. Запоріжжя, вул. Муравйова, буд. № 7Б кадастровий номер 23100100000:004:0203 ? Якщо так, то які саме пошкодження та руйнування мають місце ? Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань зазначеного обєкта нерухомого майна ? 2. Чи відповідають вимогам нормативно правових актів у галузі будівництва ( ДБН, СНіП тощо) будівлі за адресою : м. Запоріжжя, вул. Муравйова , 7Б, а саме : двоповерховий житловий будинок літ. « Е-2», службова прибудова літ. «е», сарай літ. «З», баня літ. «Ж» ? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності ? [PERSON] до висновку № 208/209 15 судової будівельно земельно технічної експертизи, складеного 27.10.2015 року, судовим експертом [PERSON] по першому та другому питанню було зазначено наступне. По першому питанню: «під час дослідження будинку по вул. Муравйова 7-7А, а саме частини Адміністративної будівлі літ. «А» було виявлене пошкодження стіни та частини поверхні фундаменту. Пошкодження виражено руйнуванням кирпичної кладки стіни, на якій виявлена хаотична тріщина впродовж вертикалі стіни. Також відпадання цегли у нижній частині стіни, пошкодження верхньої частини фундаменту будівлі. Причиною пошкодження цього участку будинку є відсутність організованого водостоку у сусіднього будинку літ. Б = Житловий будинок по вул. Муравйова 7Б»; По другому питанню: «житловий будинок літ. «Б», службова прибудова літ. «е», сарай літ. «З», баня літ. «Ж» не відповідають вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» пункту 3.25*, тому як дані забудови не мають 1-го метра для обслуговування набільш виступаючих конструкцій стін». На повторну судову будівельно - технічну експертизу у справі, призначену ухвалою суду від 01.02.2016 року за клопотанням [PERSON], було поставлено вирішення наступного питання : 1.) Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань обєкта нерухомого майна адміністративної будівлі літ. А по вул. Муравйова, 7-7А у м. Запоріжжі ? У висновку № 2195 за результатами проведення повторної будівельно-технічної експертизи, складеного 01.06.2016 року, зазначено наступне: «Можливими технічними причинами пошкоджень та руйнувань обєкта нерухомого майна адміністративної будівлі літ. А по вул. Муравйова, 7-7А у м. Запоріжжі, може бути -низька якість цегли та цементного розчину, порушення технології будівельного виробництва при обличкуванні зовнішніх стін, конструктивна особливість будинку (плоска покрівля), відсутність інженерних заходів для захисту зовнішніх стін від атмосферних опадів. На момент проведення дослідження внутрішніх приміщень будівлі літ. А, в приміщеннях частково виконуються будівельні роботи по обличкуванню зовнішніх стін керамічною цеглою з внутрішньої сторони. Видимих пошкоджень при дослідженні внутрішніх приміщень будівлі літ. А не виявлено. Також слід зазначити, що мають місце тріщини між основною будівлею літ. А та службовими прибудовами, які могли виникнути з причин нерівномірної осадки фундаментів або з причини порушення технології будівельного виробництва при будівництві службових прибудов. Нерівномірна осадка фундаментів може виникнути з причин нерівномірного підтоплення ґрунтів, внаслідок відсутності відмостки біля стіни службової прибудови літ. а та відсутність інженерних заходів по водовідведенню з покрівлі службової прибудови літ. а (вул. Муравйова 7-7А) та житлового будинку літ. Б (вул. Муравйова, 7Б), а також з причин порушення технології будівельного виробництва при будівництві службових прибудов». Отже, висновок експерта за результатами повторної експертизи в сукупності з іншими матеріалами справи, дає підстави для спростування судом беззаперечних на думку позивача [PERSON] доводів про причини руйнування будівель та споруд по вул. Муравйова 7-7А в м. Запоріжжя внаслідок дій [PERSON], ставлячи їх в залежність від безпосередніх дій самого позивача. Матеріали справи не містять, а позивачами не надано до суду доказів вчинення відповідачем інших дій, наслідком яких би було закриття від сонячного світла вікна будинку літ. «А-1», залиття земельної ділянки та замощення, закриття сонячного світла на земельній ділянці, неможливості робити поточні та капітальні ремонти, обслуговувати своє домоволодіння належним чином та запобігти його руйнуванню. Питання, які могли би дати відповіді щодо даних обставин, на вирішення комплексної та повторної судової експертизи не ставились. Суд при вирішенні спору бере до уваги висновок експерта № 208/209 15 судової будівельно земельно технічної експертизи, складеного 27.10.2015 року, по другому питанню щодо невідповідності житлового будинку літ. «Б», службової прибудови літ. «е», сараю літ. «З», бані літ. «Ж» вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» пункту 3.25*, в частині відсутності 1-го метра для обслуговування набільш виступаючих конструкцій стін, але зазначає наступне. [PERSON] до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) (далі Постанова ВССУ) передбачено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Аналіз даних норм чинного законодавства свідчить про те, що право на звернення до суду з позовом щодо знесення обєкту самочинного будівництва за відсутності порушення внаслідок цього прав інших осіб, законом надано виключно або відповідному органу державної влади, або органу місцевого самоврядування. [PERSON] зі ст. ст 15, 16, 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Частиною 2 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст. 391 ЦК України вимога власника про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном є негаторною і не пов'язана з позбавленням права володіння. Власник майна як позивач не зобов'язаний доводити неправомірність дій відповідача. Власник має доказати факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном. Особа, яка створює перешкоди, тобто відповідач, має довести правомірний характер своєї поведінки, отже підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення і таке право вимоги пред'являється у випадках створення фактичних або юридичних перешкод до користування майном. Фактичні перешкоди до користування майном звичайно створюються особою, яка є власником об'єктів, суміжно розміщених з майном, до користування яким створюються (негаторний позов). [PERSON] до розяснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. [PERSON] до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на правила розподілу тягаря доказування, саме на позивачів покладено обов'язок з доведення факту дійсного порушення його прав, яке, на його думку, полягає у позбавленні можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб. Між тим, наведені обставини доведено у встановленому порядку не було, що надає суду права дійти остаточного висновку щодо розв»язання цього спору.

Outcome: dismissed