Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.12.2010 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач при підписанні заяви підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Укладений договір містить у собі умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Також, 16.12.2010 відповідач підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої відповідач погодився з умовами користування кредитними коштами. Відповідно до п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку» відповідач надав свою згоду на зміну у будь-який момент кредитного ліміту. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Однак [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» і з 14.06.2018 змінив організаційно-правову форму на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 14.10.2020 у сумі 23079,05 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.01.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, при зверненні до суду з даним позовом, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на те, що 16.12.2010 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладений кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якого банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку (а.с. 14). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До вказаної анкети-заяви позивач додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті www.privatbank.ua. Також на підтвердження позовних вимог до позову додана Довідка про умови кредитування з використання платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду, яка є частиною кредитного договору, що містить умови кредитування, а саме визначає базову процентну ставку за користування кредитом, розмір пені та штрафів (фіксована частина та процентна складова). Вказана довідка підписана відповідачем 16.12.2010 (а.с. 15). Відповідно до вказаної вище Довідки, відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати платежі, що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. За таких обставин суд вважає, що, сторони дійшли згоди про істотні умови кредитного договору, що викладені в анкеті-заяві та Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду. Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується і наявною в матеріалах справи випискою за договором станом на 16.10.2020 (а.с. 49-71). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд встановив, що в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», встановлено базову відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 3,0 % в місяць, а також визначено процентну ставку на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування в розмірі 4,5 % на місяць. Дану довідку відповідач підписав 16.12.2010, чим підтвердив, що ознайомився і погодився з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 14.10.2020 становить 23079,50 грн., а саме: 15076,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6999,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1003,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України. Отже, враховуючи те, що Довідкою про умови кредитування з використання платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду, яка є частиною кредитного договору, встановлено обов`язок позичальника сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування на умовах, передбачених договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення заборгованості за кредитним договором. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів згідно зі ст. 625 ЦК України суд зазначає таке. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу даної норми закону вбачається, що законодавець поділяє відповідальність за порушення боргового зобов`язання на встановлену законом та на визначену сторонами у договорі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача станом на 14.10.2020 виникла заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, у сумі 1003,40 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, з якого вбачається, що в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна голд». Разом з тим, ні анкета-заява від 16.12.2010, ні Довідка про умови кредитування з використання платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду, ні Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які складають кредитний договір, укладений сторонами 16.12.2010, не містять умов щодо розміру процентів за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто кредитним договором стягнення процентів у розмірі 84 % річних від простроченої суми не передбачено, а відтак у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати таких процентів і така вимога позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач вимогу не заявляв. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченим відсоткам в сумі 22076,10 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а в задоволенні позову в іншій частині необхідно відмовити Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 22076,10 грн. (тобто 95,65 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2010,56 грн., а судовий збір у сумі 91,44 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial