Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» Запорізької міської ради ( далі КУ « 6-а міська клінічна лікарня») про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він працює в КУ « 6-а клінічна лікарня» на посаді завідувача відділення інтенсивної терапії. Наказом головного лікаря КУ «6-а клінічна лікарня» № 19 від 24.01.2017 він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності ніби то за неналежне виконання службових обов»язків згідно з посадовою інструкцією. Вважає наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, в наказі не зазначено дату, місяць та рік виявлення дисциплінарного проступку та не зазначено за які конкретно дії ( бездіяльність) його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Не зазначено який саме пункт посадової інструкції ним неналежним чином виконується. Будь-які данні, що свідчили б про порушення ним обов»язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, у відповідача відсутні, а застосування до нього стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог діючого трудового законодавства. На підставі положень ст. 237-1 КЗпП України просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 32\~000, 00 грн. 20.04.2017 позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд скасувати пункт 1.1.1 Наказу головного лікаря КУ « 6-а міська клінічна лікарня» № 19 від 24 січня 2017 року про винесення догани завідувачу відділенням інтенсивної терапії [PERSON] Вимогу щодо стягнення з відповідача на свою користь моральної шкоди просить залишити без розгляду ( а.с.66-67). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2017 року позовну вимогу [PERSON] до КУ « 6-а міська клінічна лікарня» про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до КУ « 6-а міська клінічна лікарня» про скасування дисциплінарного стягнення ( в редакції від 20.04.2017) ( а.с.68). В суді представник позивача позовну вимогу в остаточній редакції підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача в суді проти позову заперечує з наступних підстав. 5.01.2017 на адресу головного лікаря КУ « 6-а міська клінічна лікарня» від [PERSON] надійшло звернення на несумлінне надання медичної допомоги у відділенні інтенсивної терапії її дідусю [PERSON] , на незаконні вимоги щодо оплати медичної допомоги для придбання медикаментів. З метою проведення перевірки фактів, викладених у скарзі, наказом головного лікаря була створена комісія. За результатами роботи комісія надала « Довідку за результатами перевірки фактів, які викладені у зверненні [PERSON]В.» Розглянувши матеріали службового розслідування, вислухавши думки членів комісії, розглянувши письмові пояснення завідувача відділення інтенсивної терапії [PERSON], ознайомившись з рішенням комісії по трудових спорах, головний лікар прийняв рішення про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Протиправною поведінкою [PERSON] в даному конкретному випадку, як на думку відповідача, є : по-перше, порушення вимог галузевого законодавства, а саме Наказу МЗ України від 14.02.2001 № 110 в частині неналежного оформлення медичної документації форми № 003/0 « Медична карта стаціонарного хворого» ; по друге, недотримання вимог локального « Клінічного протоколу медичної допомоги за темою Геморагічний інсульт», затвердженого наказом МЗ України від 17.04.2014 № 27 ; по третє, при наданні медичної допомоги [PERSON] не здійснювалась коректування лікування по даним лабораторних досліджень, не було вмотивованим рішення по переливанню крові та її компонентів ( був відсутній протокол форми № 003-5/0) ; по-четверте, був відсутній контроль з боку завідувача відділення за станом пацієнта, призначення лікаря та оформлення ним медичної документації, що є порушенням п.2.10 Посадової інструкції позивача. Отже, наказ головного лікаря № 19 від 24.01.2017 є законним та обґрунтованим. Вважає, що врегулювання правовідносин по забезпеченню надання медичної допомоги хворим, взаємовідносин лікарів відділення, забезпечення дотримання правил медичної етики та деонтології робітниками відділень є предметом діяльності посадових осіб лікарні, а не предметом здійснення правосуддя. З цих підстав суд неправомочний скасовувати накази головного лікаря. Ці питання не є предметом компетенції суду. На підставі викладеного в задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши доводи представників сторін, перевіривши позиції сторін наданими суду доказами, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що наказом № 239 к від 7.11.206 [PERSON] було прийнято на роботу в КУ « 6-а міська клінічна лікарня» на посаду завідуючого відділенням інтенсивної терапії ( а.с.15). В своїй роботі [PERSON] керується, в тому числі Посадовою інструкцією , затвердженою головним лікарем міської лікарні № 6 ( а.с. 16-18). Наказом головного лікаря від 24 січня 2017 року № 19 [PERSON] як завідувачу відділенням інтенсивної терапії винесено догану за неналежне виконання службових обов»язків згідно з посадовою інструкцією ( а.с.4) . Із змісту наказу вбачається, що [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за результатами службової перевірки щодо якості надання медичної допомоги хворому [PERSON], який знаходився на лікуванні у відділенні інтенсивної терапії. Згідно з вимогами ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Оглянутий в суді наказ від 24.01.2017 № 19 взагалі не містить зазначення підстав для даного дисциплінарного стягнення. Як пояснив в суді представник відповідача підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності стала Довідка від 19 січня 2017 р. за результатами перевірки фактів, які викладені у зверненні [PERSON] ( а.с.34-37). Довідка складена комісією, створеною на підставі наказу КУ « 6-а міська клінічна лікарня» від 5 січня 2017 року № 4 ( а.с. 33). Мета проведення перевірки - перевірка доводів, викладених в заяві [PERSON] на неналежне лікування лікарем [PERSON] [PERSON] від 5 січня 2017 року ( а.с.27 - 32). За результатами проведеної перевірки комісія прийшла до наступних висновків, які викладені у Довідці, а саме : 1.Під час надання медичної допомоги [PERSON] у відділенні інтенсивної терапії своєчасно діагностовано крововилив у паренхіму мозку з проривом у шлуночки та субарахноідальний простір. 2.Лікування здійснювалося згідно з уніфікованими та локальними клінічними протоколами надання медичної допомоги хворим на геморагічний інсульт та згідно із загальним станом пацієнта. 3.Суттєвих зауважень по веденню медичної документації не виявлено. 4.Відсутність прижиттєвої діагностики онкопатології обумовлено важким станом хворого ( мозкова кома, штучна вентиляція легенів), що унеможливлювало проведення додаткових обстежень ( МРТ, РКТ, тощо). Не виявлення онкологічної патології не вплинуло на загальний ісход захворювання. 5.Факти отримання неправомірної грошової вигоди [PERSON] та [PERSON] підтвердити, або спростувати члени комісії не мають можливості. 6.З боку завідувача відділенням інтенсивної терапії [PERSON] було порушено вимоги посадової інструкції щодо організації роботи лікарів відділення, а саме узгодженості та послідовності в роботі лікарів ( а.с.36). Підводячи підсумок, за результатами проведеної перевірки встановлено, що під час надання медичної допомоги хворому [PERSON] діагностику крововиливу у паренхіму мозоку проведено своєчасно ; лікування здійснювалось згідно з клінічними протоколами ; зауважень по веденню медичної документації не виявлено ; не виявлення онкологічної патології у хворого через неможливість проведення додаткових обстежень, на загальний ісход хвороби не вплинуло. Шостим пунктом Довідки констатовано порушення завідувачем відділенням інтенсивної терапії [PERSON] вимог посадової інструкції щодо організації роботи лікарів відділення, а саме узгодженості та послідовності в роботі лікарів. Далі, запропоновано за невиконання функціональних обов»язків згідно з посадовою інструкцією притягнути до дисциплінарної відповідальності завідувача відділенням інтенсивної терапії [PERSON] А ні Довідка, а ні Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не містять посилання на конкретний пункт Посадової інструкції на завідувача ВРІТ [PERSON], який він, як на думку комісії, порушив. В письмових запереченнях та в суді представник відповідача пояснив, що [PERSON] було порушено п.2.10 Посадової інструкції. За результатами огляду в судовому засіданні Посадової інструкції на завідувача ВРІТ [PERSON] встановлено, що Інструкція такого пункту 2.10 не містить, як і не містить такого обов»язку, покладеного на завідувача [PERSON] як то « організація роботи лікарів , а саме узгодженості та послідовності в роботі лікарів» ( а.с.16-18). Представник відповідача в суді не зміг надати юридичного обґрунтування за які конкретно факти допущеного [PERSON] невиконання обов»язків він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, коли саме вони мали місце ; не надано пояснень і не зрозуміло, чому саме після встановлення комісією фактів належного лікування хворого [PERSON], завідувача відділенням притягнули до дисциплінарної відповідальності. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] члени комісії в суді пояснили, що на Довідці стоять їх підписи ; перед її підписом вони з її текстом ознайомились ; доповнень, заперечень не мали; Довідка містить об»єктивні данні. На запитання суду , чому комісія прийшла до висновку про порушення [PERSON] посадової інструкції, свідки пояснили, що комісією під час проведення перевірки були встановлені факти порушень ведення медичної документації , неузгодженості в роботі лікарів, які здійснювали лікування хворого [PERSON] На запитання суду, чому всі виявлені комісією порушення не відображені у висновках Довідки; не зазначені конкретні факти допущеного [PERSON] невиконання обов»язків, покладених на нього посадовою інструкцією; не вказані конкретні пункти посадової інструкції, які порушив [PERSON], у зв»язку з чим комісія рекомендувала притягнути завідувача відділення інтенсивної терапії до дисциплінарної відповідальності, свідки конкретних відповідей не надали. На підставі досліджених в суді доказів, судом встановлено, що Довідка, складена комісією за результатами фактів, які викладені у зверненні [PERSON] від 19.01.2017, яка слугувала підставою для видання Наказу від 24.01.2017 № 19 про притягнення завідувача відділенням інтенсивної терапії [PERSON] до дисциплінарної відповідальності , зазначений Наказ містять лише загальне посилання на неналежне виконання службових обов»язків згідно з посадовою інструкцією, що є неприпустимим. Крім того, досліджена в суді Довідка від 19.01.2017, письмові пояснення [PERSON], які були відібрані від нього у відповідності до вимог ч.1 ст. 149 КЗпП України, показання свідків в суді, не містять даних щодо неякісного надання медичної допомоги хворому [PERSON] та неналежного виконання службових обов»язків [PERSON] згідно з посадовою інструкцією. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про незаконність наказу в частині притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, у зв»язку з чим позовна вимога підлягає задоволенню. Посилання представника відповідача, як в письмових запереченнях, так і в суді на таку підставу притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності 24.01.2017 р. як, в тому числі на рішення Комісії по трудових спорах ( а.с. 48-50) судом до уваги не приймається, оскільки зазначене рішення було ухвалено 27 березня 2017 р., вже після видання оскаржуваного Наказу, відповідно до чого воно не могло слугувати підставою для видання Наказу. Питання щодо розподілу судових витрат по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved