Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк\~«Приватбанк»\~(далі - позивач) звернулося до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13394 грн. 78 коп., з яких: 1498 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом; 10782 грн. 15 коп.\~ заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 614 грн. 05 коп. штраф (процентова складова), у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами 23.02.2006 року кредитного договору № б/н, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 23.02.2006 року між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, відсотків за користування ним та штрафи, що станом на 30.11.2018 року складає 13394 грн. 78 коп. Ухвалою суду від 11.01.2019 року, провадження по справі відкрито й призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. Судом встановлено,\~що 23.02.2006\~року між\~сторонами укладено\~договір №\~б/н,\~відповідно до\~умов якого\~відповідач отримав\~кредит у розмірі 1900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1054 ЦПК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з вимог ст.ст.526\~та\~527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що отримавши кредит, відповідач лише частково погашав його, в результаті чого станом на 30.11.2018 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 13394 грн. 78 коп., з яких: 1498 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом; 10782 грн. 15 коп.\~ заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 614 грн. 05 коп. штраф (процентова складова). Відповідно до\~довідки про\~умови кредитування\~за користування\~кредитом банк\~нараховує проценти\~в розмірі\~2,5%\~на місяць\~з розрахунку\~360\~календарних днів\~на рік. Згідно з доданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача станом на 30.11.2018 року, заборгованість за процентам за користування кредитом в розмірі 10782 грн. 15 коп. складається з відсоткової ставки, яка на момент укладання договору між позивачем та відповідачем складала 36,00% на рік (процентна ставка поточна) та відсоткової ставки у розмірі 72,00 % на рік (процентна ставка прострочена), на почала нараховуватися з 14.04.2006 року. З огляду на матеріали позовної заяви, зміни процентної ставки повністю узгоджуються з Умовами та Правилами надання банківських послуг, зокрема, п.1.1.3.2.3 кредитного договору передбачає право позивача проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформується позичальник шляхом надання виписки по картковому рахунку. Проте, суд не погоджується з даним твердженням позивача з огляду на наступне. Відповідно до положень\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.\~Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Отже, незважаючи на умови кредитного договору, зміна позивачем в односторонньому порядку розміру процентної ставки за користування кредитом, з огляду на вказані приписи ч.3\~ст.1056-1 ЦК України\~та зазначені обставини справи, є нікчемним. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 14.04.2006 року по 30.11.2018 року підлягає застосуванню лише відсоткова ставка у розмірі 36,00% річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ надані Банком розрахунки заборгованості процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача. Так, розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 30.11.2018 року становить 6913 грн. 87 коп. (1498 грн. 78 коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 36,00% : 360 днів х 4613дні (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 14.04.2006 року по 30.11.2018 року) + 925 грн. 70 коп. (раніше нараховані проценти за користування кредитом з 10.03.2010 року по 01.09.2014 року). Отже, процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5%, та становить 420 грн. 63 коп. (1498 грн. 78 коп. + 6913 грн. 87 коп. х 5%). З огляду на все наведене вище, суд приходе до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9333 грн. 28 коп., з яких: 1498 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом; 6913 грн. 87 коп.\~ заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 420 грн. 63 коп. штраф (процентова складова) Згідно ч.2\~ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, таким законом є\~Закон України «Про судовий збір». Відповідно до п.1.ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Частиною 1\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 27 грудня 2018 року. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 грн. 00 коп. Відповідно до вимог п.п.1 п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, з урахуванням ціни позову, позивачу при поданні позовної заяви до суду необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. Як вбачається з платіжного дорученням № BOК37В1ЕZ3 від 17.12.2018 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. У звязку з внесенням позивачем суми судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вважає за необхідне повернути позивачу переплачену суму судового збору у розмірі 159 грн. 00 коп. В силу\~ст.141 ЦПК України, з врахуванням поверненого позивачу переплаченого судового збору у розмірі 159 грн. 00 коп., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1227 грн. 59 коп. (1762 грн. 00 коп. (сума судового збору) х 69,67% (частина задоволених позовних вимог) : 100)

Outcome: partial