Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року, посилаючись на його незаконність, неповне дослідження судом всіх обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасоване з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 08 квітня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б\\н, який складається із анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг. \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним\~та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно договору відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», кредитні кошти в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з відповідача кредитної заборгованості, районний суд виходив з недоведеності позивачем отримання [PERSON] будь-яких коштів за кредитним договором від 08.04.2011 року, доказів сплати коштів відповідачем за даним кредитним договором. Однак з вказаним, висновком погодитись не можна, з огляду на наступне. Відповідно до ст..ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження своїх вимог ПАТ КБ «Приватбанк» надано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Виписка із Умов та Правил надання банківських послуг, згідно п.2.1.1.2.4. якої підписання Договору є прямою згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається активне користування відповідачем кредитною карткою, що включає в себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки. Внаслідок порушення відповідачем кредитних зобовязань, станом на 30.11.2015 року він має заборгованість 20191,75 грн., з яких 3014,24 грн. заборгованість за кредитом; 13039,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 500 грн. штраф (фіксована частина); 937,70 грн. штраф (процентна складова); та 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. Відповідач, знаючи про розгляд справи, в порушення ст.. 10, 60 ЦПК України, не заперечив факт підписання заяви позичальника та отримання кредитної картки, не оспорив розмір заборгованості, не надав доказів повної та своєчасної сплати заборгованості перед Банком та відсутності заборгованості за кредитом або її наявності у розмірі, що є відмінним від наданої Банком, - в звязку з чим, підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фасова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: partial