Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

АТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.06.2014 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.\~У зв'язку\~з порушеннями\~зобов'язань\~за кредитним\~договором відповідач\~має заборгованість\~перед АТ\~КБ «ПриватБанк»\~в сумі\~ 14841\~грн.\~18\~коп.Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 17.06.2014 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правила надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладанні [PERSON] дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. згідно п. 2.1.1.5.7 [PERSON]. Овердрафт (п. 1.1.1.63 [PERSON])і - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються [PERSON] можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього [PERSON], так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web - сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет SMS -ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанку», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved