Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

АТ«Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощад Банк» в липні 2020 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 09.07.2018 року між сторонами було укладено кредитний договір № 18569. Згідно умов договору (п.п. 2.2-2.3) відповідачу було видано кредит в сумі 50\~000,00 грн. на придбання світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склом (крім однокамерних), у тому числі вікна та балконні двері та відповідне додаткове обладнання і матеріали до них, строком на 36 місяців. Банк виконав свої зобов`язання з надання кредиту. Однак відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вказаним договором, а тому станом на 04.06.2020 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 40 393,66 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 33\~244,63 грн.; проценти за користування кредитом 1\~665,86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 4 022,29 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 763,24 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 49,82 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 567,30 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 80,52 грн. Враховуючи вище викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 40\~393,66 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. В судовому засіданні представник банку позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням приписів\~статті 280 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 06.02.2019 між АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 18569 для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів. Згідно умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 50 000,00 грн. строком на 36 місяців до 09.07.2021 року , з фіксованою процентною ставкою 17,99% річних, на придбання світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склом (крім однокамерних), у тому числі вікна та балконні двері, та відповідного додаткового обладнання і матеріалів до них. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених ст.\~625\~ЦК України. За змістом норми ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Більше того, ще Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 року у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, відповідачем [PERSON] не були виконані належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором, а тому станом на 04.06.2020 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 40 393,66 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 33\~244,63 грн.; проценти за користування кредитом 1\~665,86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 4 022,29 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 763,24 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 49,82 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 567,30 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 80,52 грн. Позивачем надсилалася відповідачу вимога про повернення кредиту від 26.05.2020 року за №101.20-4/729 щодо погашення заборгованості за кредитом, однак останнім заборгованість до цього часу не сплачена. Враховуючи вище викладене суд вважає, що слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 40\~393,66 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2\~102,00 грн.

Outcome: approved