Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

В 2016 році [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 60/100 частин житлового будинку [ADDRESS], виданого 3-ю ХДНК 10.04.1991 року, р.№ 1-900 у частині розміру спадкового майна, визнати частково недійсним договору дарування на 36/100 частин житлового будинку [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д. 21.06.2001 року, р. № 2-2076 у частині розміру відчуженого майна, визнати за позивачем право власності на 18/100 частин житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 60/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] належать її батькові, [PERSON] на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 3-ю міською ХДНК 23.04.1029 р., за реєстр. № 1685/2-Б та рішення Московського нарсуду м. Харкова від 17.07.1989 р., справа № 2-2617. [INFO] в м. Харкові помер батько позивача, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 60/100 частин житлового будинку [NUMBER] з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом стали: дружина померлого - [PERSON], син - [PERSON] та дочка - позивач [PERSON]. Крім її матері, брата та неї спадщину після батька ніхто не приймав. Їх брати та сестри від спадщини відмовились, оскільки їм було відомо, позивач доглядала за батьками до їх смерті. Мати позивача, [PERSON] та брат [PERSON] спадщину прийняли фактично, оскільки на момент смерті [PERSON] були зареєстровані у спадковому будинку, але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Позивач також спадщину після батька прийняла фактично, так як отримала особисті речі батька, а також деякі речі, які належали саме йому. Таким чином, мати позивача спадкувала: 30/100 частин - її частка у спільному майні подружжя (60/100:2=30/100 ч.) та 10/100 частин у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Позивач, [PERSON] та брат [PERSON] спадкували по 10/100 частин кожний після смерті батька, [PERSON]. [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Заповіту вона не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на 40/100 частин (30/100+10/100=40/100 частин) житлового будинку [NUMBER] з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом стали: син - [PERSON] та позивач - дочка [PERSON]. Крім брата та позивача спадщину після матері ніхто не прийняв. Брат позивача [PERSON] спадщину прийняв фактично, оскільки на момент смерті матері був зареєстрований у спадковому будинку та звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач також спадщину після матері прийняла фактично, оскільки отримала особисті речі матері, а також особисті речі, які належали саме їй. Позивач [PERSON] та її брат [PERSON] спадкували по 20/100 частин кожний після смерті матері, [PERSON]. Таким чином, позивач та брат [PERSON] спадкували по 30/100 (20/100+10/100=30/100) частин кожний після смерті матері, [PERSON] та батька [PERSON]. Після смерті батьків позивач переїхала в м. Куп'янськ до свого чоловіка, де мешкає і на цей час. За усною згодою між всіма братами та сестрами позивач запропонувала сестрі [PERSON] переїхати до батьківського будинку з дочкою [PERSON]. Вони погодилися. У батьківському будинку вони мешкають понад 43 роки. Ніяких сварок стосовно мешкання в спірному будинку між сторонами не було. Всі комунальні послуги сплачувалися між братом та сестрою порівну. Позивачу було відомо, що брат [PERSON] оформив спадщину після батьків, але позивач від спадщини не відмовлялася, про що свідчить її заява до 3-ої ХДНК. Позивач не знала, що її брат оформив спадщину тільки на своє ім'я, а також після спливу 43 років після смерті батьків буде виселяти з будинку родичів. Крім того, позивачу стало відомо, що рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 08 червня 2001 року № 124/14, [PERSON] замість свідоцтва про право на спадщину від 10.04.1991 року на 60/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] було видано 01.06.2001 року свідоцтво про право власності на 36/100 частин вказаного домоволодіння. 21 червня 2001 року [PERSON] подарував [PERSON] 36/100 частин по [ADDRESS]. Таким чином, позивачу належатиме замість 30/100 частин - 36/200 частин спадкового будинку. Ухвалою суду від 20.03.2017 р. відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та вселення, і повернуто її позивачам [PERSON], [PERSON] (а.с. 80-81). Ухвалою суду від 03.07.2017 р. залучені в якості третіх осіб по справі Третя Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Т.Д. (а.с. 134-135). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Лисенко О.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просили позов задовольнити. Також позивач пояснила, що з кінця 60-х років мешкала в м. Куп'янську, працювала в плавальному басейні, комітеті фізкультури. До батьків в м. Харків їздила один раз на місяць. В 60 роках батько позивача приїздив до неї допомагати будувати дім. Після за батьками доглядали її сестри. Після смерті батька [PERSON] позивач нічого не отримала. Мати померла [INFO]. Після смерті матері сестри - [PERSON], [PERSON] привезли швейну машину, килим, кофтину матері. Хто був прописаний в будинку батьків на той час не пам'ятає. Де на день смерті матері мешкала одна з сестер, а саме [PERSON], їй не відомо. Дочка сестри [PERSON] стала мешкати в будинку [ADDRESS] одразу після смерті матері позивача з березня 1983 року. Мати позивача казала, що кімната в будинку залишиться [PERSON]. Будинок має чотири кімнати. Батьки жили в великій кімнаті. Мати позивача мешкала в кімнаті, де зараз живе племінниця позивача. Батькам належало 60/100 частин спірного будинку, 40/100 частин будинку належало сусідам. Також в будинку жили [PERSON] та його дружина [PERSON], потім вони розлучилися. Зі своїм братом [PERSON] позивач не спілкувалася. Вона направила лист до нотаріальної контори, що не відмовляється від спадщини після смерті матері, однак до нотаріальної контори оформлювати спадщину не ходила. Про те, що брат оформив спадщину на себе, дізналася після того, як він подарував будинок своєму синові. Вона вперше успадкувала частину будинку за батьком, потім - після смерті матері. Уточнити позовні вимоги позивач в судовому засіданні відмовилася. Відповідачі [PERSON], [PERSON] направили суду заперечення на позов, в якому зазначили, що позовні вимоги [PERSON] є незаконним, необгрунтованими та нічим не підтвердженими. Домоволодіння по [ADDRESS] належало [PERSON], [INFO], який доводився відповідачам [PERSON] батьком, а [PERSON] - дідом на підставі Договору на право забудови, посвідченого 3-ю міською ХДНК 23 квітня 1929 року за реєстром № 1685/2-Б та рішенням Московського нарсуду м. Харкова від 17 липня 1989 року (справа № 2-2617). Разом з [PERSON] проживали його дружина - [PERSON], [INFO], та п'ятеро дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згодом члени великої родини утворили свої сім'ї та роз'їхалися з батьківського будинку: позивач [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], 19.11.1958 року вийшла заміж за [PERSON] та виїхала на постійне місце проживання у м. Купянськ Харківської області, де проживала все своє життя і мешкає по теперішній час. За даними будинкової книги вона в спірному будинку зареєстрована не була. Брат - [PERSON], [INFO], за даними будинкової книги виписаний 19.10.1966 року. Сестра - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], за даними будинкової книги виписана 03.10.1969 року. Сестра - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON] за даними будинкової книги у спірному будинку зареєстрована не була. Відповідач по справі - [PERSON], народився [INFO], найменшим з дітей. Так сталося, що з моменту народження він постійно мешкав та був зареєстрований в спірному житловому будинку, нікуди ніколи з нього не виїжджав. 15 березня 1968 року він одружився. За даними будинкової книги, з 12 квітня 1968 року з ним мешкала його дружина. В цьому будинку [INFO] народився його єдиний син [PERSON], також відповідач по справі. Відповідач з дружиною та його син разом мешкали з батьками однією сім'єю, мали один бюджет та вели спільне господарство. Відповідач [PERSON] опікувався належним станом домоволодіння, робив поточний ремонт. Інші спадкоємці на той час були одружені і проживали в інших місцях. [INFO] господар домоволодіння - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві власності 60/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Заповіту на випадок смерті батько не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті є дружина померлого та діти. Фактично спадщину після смерті свого чоловіка прийняла його дружина - [PERSON], відповідно мати відповідача та бабуся. Вона мешкала у спірному будинку і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто не звертався. На той час вона вже теж дуже хворіла, фактично була лежачою хворою, спадщину оформити не встигла. Відповідач [PERSON] опікувався станом матері, бо єдиний з дітей був зареєстрований та мешкав з нею в спірному будинку. Мати потребувала стороннього догляду. До останніх днів життя такий догляд їй надавав відповідач [PERSON] та члени його родини. Він одноосібно доглядав батьків та є їх єдиним спадкоємцем. Через чотири місяці після смерті батька, а саме [INFO] мати та бабуся відповідачів [PERSON] померла. Заповіту вона теж не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, а саме на 60/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Спадщину відповідач [PERSON] прийняв фактично, впродовж шести місяців вступив в управління та володіння спадковим майном. Він опікувався будівлями, робив поточний ремонт будинку та надвірних будівель. Ніхто з родичів ніяке майно не успадковував, будинком не опікувався (ремонту не робив). Після спливу 6-місячного строку відповідач [PERSON] звернувся до Харківської державної нотаріальної контори № 3 з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину. Ніхто, крім нього, на спадщину за законом не претендував. Дві сестри, а саме [PERSON] та [PERSON] після відкриття спадщини протягом шести місяців відмовились від спадщини на користь [PERSON], про що подали відповідні заяви до 3-ої ХДНК. На адресу позивача - [PERSON] та спадкоємця [PERSON] Третьою Харківською державною нотаріальною конторою було направлено листа з пропозицією у 10-денний строк визначитись з питання претендування на спадщину після померлої матері. Однак позивач [PERSON] та спадкоємець [PERSON] протягом вказаного строку відповідь до 3-ої ХДНК не надали та до суду щодо подовження строку для прийняття спадщини не звертались. Тому, свідоцтво про право на спадщину по закону на все майно, а саме 60/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] було видано відповідачу по справі - [PERSON] (реєстр. № 1-900 від 10.04.1991 р.). Пізніше, рішенням Московської районної ради м. Харкова № 124/14 від 08.05.2001 р. частки були перерозподілені між співвласниками, внаслідок чого йому замість 60/100 належить 36/100 частин домоволодіння [NUMBER] по [ADDRESS]. На підставі цього рішення Московської районної ради м. Харкова ним було отримано Свідоцтво про право власності на 36/100 частин домоволодіння від 01.06.2001 р., зареєстроване у КП «Харківське міське БТІ» 19.05.2001 р. (реєстр № 38078). Вважають, що визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом на 60/100 частин, як зазначено у позові, житлового будинку [ADDRESS], виданого 3-ою ХДНК від 10.04.1991 р. № 1-900 у частині розміру спадкового майна, як того просить позивач, неможливо. Рішення Московської районної ради м. Харкова № 124/14 від 08.05.2001 р. має законну силу та не оскаржувалося. Відповідач [PERSON], як власник, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд. Тому, 21 червня 2001 року між [PERSON] та його єдиним синим - [PERSON], також відповідачем по справі, було укладено договір дарування (№ 2-2076) на 36/100 частин домоволодіння [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д. Факт дарування був відомий всім родичам, в першу чергу і позивачу, і третій особі по справі. Договір має законну силу і ніким не оспорювався. Крім того, позивач немає ніяких правовстановлюючих документів на спірне майно. В задоволенні позовної заяви просили відмовити (а.с. 50-53). Крім того, відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про застосування строку позовної давності до позову [PERSON], оскільки Свідоцтво про право на спадщину за законом на 60/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями на ім'я [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], видано нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Уманець А.В. 10 квітня 1991 року, договір дарування на користь [PERSON], укладений 21 червня 2001 року, та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д. (а.с. 124-125). Представник відповідачів - адвокат Бондаренко Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та в задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. Крім того, зазначила, що в сім'ї [PERSON] було п'ятеро дітей. Позивач [PERSON] мешкає в м. Куп'янську, [PERSON] виписалася з будинку [ADDRESS] в 1969 році. [PERSON] в будинку не була зареєстрована. [PERSON] весь час та після того як одружився в 1968 році продовжував жити в спірному будинку. В 1969 році в цьому будинку народився їх син [PERSON]. [PERSON] потрапив до лікарні та через 2 тижні, тобто [INFO] помер від хвороби шлунку. Його дружина [PERSON] протягом 10 років страждала на трофічні язви ніг, тому з дому, тобто будинку [ADDRESS] не виходила. [PERSON] та його дружина [PERSON] мешкали в цьому будинку, доглядали за батьками сторін та опікувалися самим будинком. Сестри [PERSON] після смерті батьків пом'янули їх та поїхали. Спадщину з них ніхто не прийняв. З сестрами відповідач фактично не спілкувався. В [INFO] [PERSON] розлучився. Його колишня дружина з сином виїхали з будинку, але [PERSON] навчався в школі по вулиці Якіра, тому щодня відвідував батька в будинку [ADDRESS]. Після смерті батька [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, оскільки була мати. Крім того, він весь час був зареєстрований у будинку. В 1991 році він отримав Свідоцтво на спадщину після смерті матері. При цьому надав в нотаріальну контору відомості про всіх братів та сестер. [PERSON] направила лист до нотаріальної контори в лютому 1991 року, однак до нотаріальної контори не звернулася. Всій сім'ї було відомо, що [PERSON] оформлює спадщину. В травні 2001 року були перерозподілені ідеальні частки та [PERSON] стало належати 36/100 частин спірного домоволодіння. Потім він подарував цю частину будинку своєму синові [PERSON]. Після смерті [PERSON] [INFO], дочка його сестри [PERSON] - [PERSON] зі своїм чоловіком попросили у [PERSON] поселитися в будинку на півроку в одній кімнаті до отримання квартири на заводі «Електробритва», де мешкають з жовтня 1983 року. У [PERSON] виросла за цей час дочка, яка одружилася, та окремого житла не має. Третя особа - [PERSON] позов підтримала та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] є братом та сестрою, а вона - їх племінниця. [PERSON] ніколи в спірному будинку не жив. З народження та до 10 років вона з мамою [PERSON] мешкали в двокімнатній квартирі по [ADDRESS]. Вона приймала участь у приватизації. Потім її мати квартиру розміняла. В будинку [ADDRESS] вона мешкає 35 років - з березня 1983 року. В кімнату вселила [PERSON] В будинку також мешкав [PERSON]. Після смерті бабусі - [PERSON] ніхто не знав, що [PERSON] оформлює спадщину. В будинок оселилася зі своїм чоловіком [PERSON], з яким одружилися в 1984 році, та який помер [INFO] тому. З чоловіком вони перебували на квартирній черзі на заводі «Електробритва», але в 90-х роках завод збанкрутував. На цей час вона зареєстрована в [ADDRESS], там же зареєстровані її діти. З молодшим сином вони мешкають в спірному будинку. Правового обгрунтування проживання в спірному будинку не має. Третя особа - Третя Харківська державна нотаріальна контора направила суду заяву, в якій просили розглядати справу у відсутності їх представника. З рішенням суду заздалегідь згодні. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Т.Д. про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, спадкової справи та надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] належало [PERSON], [INFO], на підставі Договору на право забудови, посвідченого 3-ю міською ХДНК 23 квітня 1929 року за реєстром № 1685/2-Б та рішенням Московського нарсуду м. Харкова від 17 липня 1989 року (справа № 2-2617). Разом з [PERSON] проживали його дружина - [PERSON], [INFO], та п'ятеро дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Потім вони утворили свої сім'ї та роз'їхалися з будинку: позивач [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], 19.11.1958 року вийшла заміж за [PERSON] та виїхала на постійне місце проживання у м. Купянськ Харківської області, де мешкає по теперішній час. За даними будинкової книги вона в спірному будинку зареєстрована не була. Брат - [PERSON], [INFO], за даними будинкової книги виписаний 19.10.1966 року. Сестра - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], за даними будинкової книги виписана 03.10.1969 року. Сестра - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON] за даними будинкової книги у спірному будинку зареєстрована не була (а.с. 65-71). Відповідач - [PERSON], народився [INFO] та з моменту народження він постійно мешкав та був зареєстрований в спірному житловому будинку. 15 березня 1968 року він одружився. За даними будинкової книги, з 12 квітня 1968 року з ним мешкала його дружина. В цьому будинку [INFO] народився його син [PERSON]. Відповідач з дружиною та його син разом мешкали з батьками однією сім'єю, мали один бюджет та вели спільне господарство. Відповідач [PERSON] опікувався належним станом домоволодіння, робив поточний ремонт. Інші спадкоємці на той час були одружені і проживали в інших місцях. [INFO] помер власник домоволодіння - [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому на праві власності 60/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті є дружина померлого та діти. Фактично спадщину після смерті свого чоловіка прийняла його дружина - [PERSON]. Вона мешкала у спірному будинку і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто не звертався. На той час [PERSON] була людиною похилого віку, як зазначили свідки, вона вже теж дуже хворіла, фактично була лежачою хворою, спадщину оформити не встигла. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] опікувався станом матері, бо єдиний з дітей був зареєстрований та мешкав з нею в спірному будинку. Мати потребувала стороннього догляду. До останніх днів життя такий догляд їй надавав відповідач [PERSON] та члени його родини. Він одноосібно доглядав батьків та є їх єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Через чотири місяці після смерті батька, а саме [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с.64). Заповіту вона теж не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, а саме на 60/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Згідно з положеннями ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадщину відповідач [PERSON] прийняв фактично, впродовж шести місяців вступив в управління та володіння спадковим майном. Він опікувався будівлями, робив поточний ремонт будинку та надвірних будівель. Ніхто з родичів ніяке майно не успадковував, будинком не опікувався. Після спливу шестимісячного строку відповідач [PERSON] звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину. Ніхто, крім нього, на спадщину за законом не претендував. Дві сестри, а саме [PERSON] та [PERSON] після відкриття спадщини протягом шести місяців відмовились від спадщини на користь [PERSON], про що подали відповідні заяви до Третьої Харківської Державної нотаріальної контори. На адресу позивача - [PERSON] та спадкоємця [PERSON] Третьою Харківською державною нотаріальною конторою було направлено листа з пропозицією у 10-денний строк визначитись з питання претендування на спадщину після померлої матері. Однак позивач [PERSON] та спадкоємець [PERSON] протягом вказаного строку відповідь до Третьої Харківської державної нотаріальної контори не надали та до суду щодо подовження строку для прийняття спадщини не звертались. 16.02.1991 р. [PERSON] направила до Третьої Харківської нотаріальної контори заяву, в якій зазначила, що від спадщини на частину домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] не відмовляється (а.с. 10). Однак з того часу до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщина та оформлення своїх спадкових справ не звернулася. Тому, свідоцтво про право на спадщину по закону на все майно, а саме 60/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] було видано відповідачу - [PERSON] (реєстр. № 1-900 від 10.04.1991 р.) (а.с. 72). Рішенням Московської районної ради м. Харкова № 124/14 від 08.05.2001 р. частки були перерозподілені між співвласниками, внаслідок чого [PERSON] замість 60/100 частин належить 36/100 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.73). На підставі цього рішення Московської районної ради м. Харкова ним було отримано Свідоцтво про право власності, копія якого знаходиться в матеріалах справи, на 36/100 частин домоволодіння від 01.06.2001 р., зареєстроване у КП «Харківське міське БТІ» 19.05.2001 р. (реєстр № 38078) (а.с. 74). Рішення Московської районної ради м. Харкова № 124/14 від 08.05.2001 р. має законну силу та ніким до цього часу не оскаржувалося. Відповідач [PERSON], як власник, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд. Тому, 21 червня 2001 року між [PERSON] та його синим - [PERSON] було укладено договір дарування (№ 2-2076) на 36/100 частин домоволодіння [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д. (а.с. 75). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що в 1968 році одружилася з [PERSON]. Вони оселилися в будинку [ADDRESS]. Сім'я [PERSON] була бідна, багато дітей, будинок мав вигляд лачуги. В 1973 році чоловік пішов до армії. Її свекрова [PERSON] ніколи не працювала, тяжко хворіла, в неї на ногах були трофічні язви. Вони разом ремонтували будинок, документи на матеріали виписувала свідок в універмазі «Харків». [PERSON] навчалася у Москві, потім одружилася та поїхала до м. Кривий Ріг, а потім мешкала в м. Куп'янську, працювала тренером в басейні. Коли приїздила до Харкова, то жила в готелі. Після смерті свекра [PERSON] [INFO], свідок організовувала його поховання. Сестри її тодішнього чоловіка [PERSON] були на похованні, але грошей не давали. Через кілька місяців померла свекрова свідка - [PERSON]. Її похованням займався син - [PERSON]. Мати йому сказала, що він дорожче дочки. Інші діти також були на похованні. Ані килима, ані швейної машини в будинку не було. Свідок купила [PERSON] шерстяну сукню. З [PERSON] вони розлучилися, але свідок ще рік мешкала в будинку, де також мешкав її колишній чоловік. Сестри чоловіка після розлучення були на боці свідка, тому [PERSON] приїздила до неї на нову квартиру, зустрічалися також з іншою сестрою, яка на цей час померла. Їх син [PERSON] мешкав у батька та ходив у школу № 23, яка знаходиться в районі місця мешкання. [PERSON] попрохала тимчасово пожити у будинку, в кімнаті площею 8 кв.м, оскільки їм обіцяли надати квартиру на заводі «Електробритва». Квартиру на заводі вони не отримали, але отримали спадок після смерті брата [PERSON] - [PERSON], а саме трикімнатну квартиру на [ADDRESS] та дачу. Вони туди заселилися, а потім продали квартиру. Всі сказали, що відмовляються від спадщини після смерті батьків, крім [PERSON]. Також знали, [PERSON] подарував сину [PERSON] будинок. Тоді [PERSON] пропонувала купити їй квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що мешкала по [ADDRESS] та була сусідкою [PERSON], з яким були в дружніх відносинах з дитинства, потім стала дружити з його дружиною [PERSON]. Також знала його мати [PERSON] та батька [PERSON]. В будинку сусідів бувала майже кожен день. Також у [PERSON] були сестри - [PERSON], [PERSON] та брат [PERSON]. Сестру [PERSON] вона не знала. В будинку [ADDRESS] проживали після смерті [PERSON] - мати [PERSON] - тітка [PERSON], сам [PERSON], його дружина [PERSON]. Потім у них народилася дитина. Однією сім'єю вони жили до 1985 року, а потім розлучилися. [PERSON] хворіла, у неї кровоточили ноги, які весь час були замотані в бинти. З будинку вона майже не виходила. В 1982-1983 роках спочатку помер батько [PERSON], а через п'ять місяців-півроку - померла його мати. Після смерті [PERSON] в будинку залишилися проживати - [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON], а також мати [PERSON]. Інші діти отримали квартири, в будинку бували рідко. [PERSON] була спортсменкою, виїжджала до Москви, потім поїхала до Куп'янська. Похованням свого батька [PERSON] займався його син [PERSON]. На поминанні нібито були всі діти [PERSON] та [PERSON]. Ремонт будинку до цього робили [PERSON] з батьком, а саме: обкладали будинок цеглою. Після смерті батьків в будинку брати було нічого, оскільки сім'я жила бідно, мати спала на залізному ліжку, килимів не було. У неї швейної машини та зеленої кофти також не було. Дружина [PERSON] - [PERSON] приходила до свідка прострочити занавіски. Вона також купувала свекрові бинти, халат. Похованням матері також займався [PERSON], однак всі його брати та сестри були на похованні. Ніхто з інших дітей [PERSON] в будинок не вселявся. Все в будинку робилося [PERSON], він міняв кришу, паркан. [PERSON] свідок бачила. Її дочці [PERSON] [PERSON] запропонував пожити в будинку до отримання квартири. [PERSON] мешкала в будинку 5 років тому, чекала на отримання квартири від заводу «Електробритва». Брат [PERSON] - [PERSON] помер. Квартиру можна було отримати, якщо не маєш приватної власності. Як відомо свідку, ніякого відношення до поселення в будинок ані [PERSON], ані [PERSON] не мають. Спадщину після смерті матері оформив [PERSON], а потім розповідав, що переоформлює будинок на сина [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що третя особа по справі - [PERSON] є її дочкою, а [PERSON] - онук. Батько свідка помер в [INFO], а мати - в [INFO]. Після смерті батьків [PERSON] отримала годинник. [PERSON] дістався гараж. [PERSON] жив в будинку [ADDRESS]. Від спадщини вона та її сестра відмовилася, оскільки хотіли, щоб в будинку мешкала [PERSON]. Остання поселилася в будинку з дозволу [PERSON] та [PERSON], яку вдома називали [PERSON]. Дітей в сім'ї всього було п'ятеро. В будинку був прописаний їх батько та мешкав брат [PERSON]. З [INFO] вона з двома дочками мешкала на [ADDRESS]. Так же була прописана [PERSON]. Батька поховали на 14 кладовищі, вона допомагала готувати поминання. На момент смерті матері в будинку жив [PERSON]. У їх матері на ногах були трофічні язви. Мати теж поховали на 14 кладовищі. Після батьків залишився посуд. Свідок в 1973 році отримала квартиру за адресою: [ADDRESS]. Після розлучення поділили майно та свідок отримала квартиру [ADDRESS]. Її дочка [PERSON] прописана за цією адресою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що третя особа по справі - [PERSON] її двоюрідна сестра. Після смерті діда - [PERSON], годинник віддали [PERSON], яка мешкає в Куп'янську, але точну її адресу свідок не пам'ятає. Після смерті бабусі їй віддали також швейну машинку, ікони. Їй відомо, що частина будинку належить [PERSON], частина [PERSON]. Її мати - [PERSON] відмовилася від спадщини на користь сестер - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] переїхала до будинку тимчасово до отримання квартири. В будинку [ADDRESS] мешкали її дід та баба. Їм належав весь будинок, який має три кімнати та кухню. Свідок мешкала за адресою: [ADDRESS]. За бабусею доглядали всі родичі. Свідок ходила до бабусі в 1960-1961 р.р., ноги у неї були перебинтовані. Пам'ятає, що дід помер у [INFO]. Вона та усі діти були на похованні. В будинку тоді мешкали постійно бабуся та [PERSON]. До смерті бабусі, вже його дружина [PERSON] не мешкала, вона друге вийшла заміж. [PERSON] приїздила до батьків один раз на три місяці. Рішення про розподіл спадщини приймалося всією сім'єю. Хто запропонував передати годинник [PERSON], не знає. [PERSON] дістався гараж на території будинку. Зі слів батьків їй відомо, що будинок обкладав [PERSON]. Бабуся померла в [INFO], вона практично не хворіла. В той час свідок вже мешкала в квартирі та хто повідомив про смерть бабусі, не пам'ятає. Батьки матері свідка поховані на 14 кладовищі. Після смерті бабусі в будинок вселилися [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] віддали килим та швейну машину, яка знаходилася в кімнаті бабусі. Інші з будинку нічого не взяли. [PERSON] заселилася в будинок з дозволу [PERSON]. До цього жила в двокімнатній квартирі по [ADDRESS]. Мати свідка померла в 1995 році. Про те, що [PERSON] прийняв спадщину, свідку стало відомо, коли він запропонував [PERSON] виїхати з будинку. Остання повинна була отримати квартиру на заводі, але завод не працює. [PERSON], ймовірно, прописана за адресою своєї мами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що мешкає по [ADDRESS] та є сусідами з [PERSON]. [PERSON] мешкав в будинку. Будинок має 2 кімнати та третю невелику. Сім'я на той час жила бідно, ні швейної машини, ні килимів у будинку не було. У [PERSON] була стара зелена кофта. Брат [PERSON] та сестри одружилися та виїхали з будинку. Зокрема, сестра [PERSON] тоді поїхала до Москви. [PERSON] одружився, доглядав за будинком, провів газ, каналізацію. Його батько помер в [INFO], мати померла через чотири місяці після батька - в [INFO]. [PERSON] вийшла заміж, була вагітна та оселилася в будинку. Також в будинку залишився [PERSON]. Свідку відомо, що останній займався документами та оформлював спадщину. При цьому [PERSON] хотіла, щоб її дочка жила у свідка, однак вона відмовила. Тому, [PERSON] оселилася у будинку [PERSON]. Де [PERSON] зареєстрована, свідок не знає. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позивач [PERSON] не довела належними доказами факт прийняття спадщини, а також не уточнила свої позовні вимоги, після кого з спадкодавців - [PERSON] чи [PERSON] вона просить визнати за нею право власності на 18/100 частин житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. Враховуючи вищенаведене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та в задоволенні її позову до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], Третя Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Тетяна Дмитрівна, про визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом суд відмовляє у повному обсязі. Частиною 9 статті 158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову: заборону відчуження, передачу в заставу, перереєстрацію 36/100 частин житлового будинку [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON], вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2017 року у справі № 643/15562/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], Третя Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Т.Д., про визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом.

Outcome: dismissed