overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] Держгеокадастру у Теплицькому районі про розірвання договору оренди земельної ділянки, а саме що від його імені було укладено договір оренди землі від 15 березня 2012 року на його земельну ділянку площею 2,3281 га ніби то між ним та відповідачем [PERSON] строком на 49 років. Даний договір він не підписував та ні кого на це не уповноважував. Отримував орендну плату за 2012-2015 роки. Після чого вирішив розірвати даний договір. Від позивач [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному розмірі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Визнала позов в повному обсязі. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] Держгеокадастру у Теплицькому районі надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Рішення у даній справі просять ухвалити на розсуд суду. Судом встановлено, що власником земельної ділянки площею 2,3281 га, щодо якої укладено договір оренди земельної ділянки є позивач [PERSON], дана обставина підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯК № 365101, кадастровий номер 0523786200:02:000:0190(а.с. 9). Між сторонами укладено договір оренди землі від 15 березня 2012 року строком на 49 років, де предметом договору є земельна ділянка позивача 0523786200:02:000:0190, який зареєстрований відділом Держкомзему у Теплицькому районі 22.06.2012 за № 052370004007004(а.с. 11-12). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. У відповідності ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже суд приходить до висновку, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач посилався на те, що 13.07.2001 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося. За час шлюбу з'ясувалося, що у них несумісні характери, різні точки зору на одні й ті ж речі, не має спільних життєвих інтересів, внаслідок чого у них виникали різноманітні суперечки та скандали. Тобто з психологічної точки зору вони як подружжя не підходять одне одному. З кожним днем їх взаємовідносини загострювалися, між ними виросла взаємна неприязнь, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. На примирення не згоден. Спору про поділ майна немає. Просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився. Відповідно до заяви від 10.11.2014 року представник позивача просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю і просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Відповідно до заяви від 10.11.2014 року відповідач просила розглядати справу без її участі. Не заперечує щодо розірвання шлюбу. В своїй заяві вказала, що подружні відносини з позивачем припинені з 01.05.2013 року, спільне господарство не ведеться з травня 2013 року та з цього часу проживають окремо. Просила прізвище після розірвання шлюбу не змінювати Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 13 липня 2001 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №519, був зареєстрований шлюб. В шлюбі дітей не має. Судом встановлено, що сторони з 01.05.2013 року не проживають разом, подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спору щодо поділу спільного майна не має. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. В листопаді 2014 року сторонам було надано двомісячний строк для примирення. Після спливу цього строку позивач, згідно наданої заяви, позов підтримав, просив його задовольнити. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2002 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2010 року. Від подружнього життя вони мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вона не працює, оскільки дочка часто хворіє і потребує домашнього догляду. Відповідач з яким вона знаходиться у шлюбі не бажає добровільно утримувати її та дитину. Просить суд у відповідності до ст. ст. 75, 76, 84 Сімейного Кодексу України стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на її утримання починаючи з дня звернення до суду і по 26 вересня 2015 року, тобто по час дії медичної довідки на дитину. В судовому засіданні позивачка була відсутня, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2010 року. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка ніде не працює та знаходиться вдома по догляду за дитиною, відповідно довідки КУ Щорського районного центру первинної медико -санітарної допомоги №7 від 26.09.2014 року. Відповідач працює і має постійний заробіток, тому може надавати відповідну матеріальну допомогу дитині та дружині, яку він добровільно не надає і не бажає надавати. Відповідно до ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 4 ст.84 Сімейного Кодексу України, право на утримання дружина з якою проживає дитина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює і має постійний заробіток, тому може надавати відповідну матеріальну допомогу дитині та дружині. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду позивачки і до 26 вересня 2015 року, тобто по час дії медичної довідки дитини. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. а підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. В судовому засіданні позивачка була відсутня, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових доказів та даних. . Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2012 року. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач зобов'язаний і має можливість утримувати сина. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. В судовому засіданні позивачка була відсутня, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні був відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2013 року. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач зобов'язаний і має можливість утримувати сина. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зверненні до суду позивачці надавалась юридична допомога за складання позовної заяви вартістю 150 грн., що підтверджується квитанцією № 336, виданою Щорською ЮК, тому ці кошти підлягають стягненню на її користь з відповідача. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. В судовому засіданні позивачка була відсутня. Представник позивачки адвокат [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні був відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1992 року. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач зобов'язаний і має можливість утримувати дочку. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, також просила стягувати аліменти на її утримання в розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON], трирічного віку. Позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно та на її утримання в розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON], трирічного віку. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, здоровим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO] року в с. Кучівка Старокостянтинівського району, як відповідно між дочкою та батьком. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті її батька [PERSON] відкрилась спадщина, проте вона не може оформити свої спадкові права через відсутність належного підтвердження родинних відносин між ними, так як в свідоцтві про її народження по батькові батька записано «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Заявниця та заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, проте подали до суду заяви, якими підтримали заявлені вимоги та просили розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Кучівка Старокостянтинівського району помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району 09 грудня 2013 року. За змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 22 серпня 2014 року за № 3119/02-31 [PERSON] звернулась за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в с. Кучівка Старокостянтинівського району, на домоволодіння по [ADDRESS]. Проте розбіжності в записі по батькові батька [PERSON] в свідоцтві про її народження та свідоцтві про смерть батька унеможливлюють встановлення родинних відносин між ними. Перешкодою для оформлення заявником своїх спадкових прав є те, що в свідоцтві про народження [PERSON] її батька помилково зазначено «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Вказані обставини підтверджуються: даними довідок виконавчого комітету Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району від 13 серпня 2014 року за № 162 про склад сім»ї померлого на день смерті та від 19 серпня 2014 року за № 160 про те, що [PERSON] та [PERSON] - це одна і та сама особа, паспортними даними заявниці, записами про її народження та одруження, змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 22 серпня 2014 року за № 3119/02-31. Проаналізувавши всі докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO] року в с. Кучівка Старокостянтинівського району, та [PERSON], як відповідно між батьком та дочкою, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 06.06.2014 року між нею - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 06.06.2014 року між нею - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному утриманні позивача. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved