Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 140 838,99 грн., судові витрати у розмірі 2 112,58 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 309,07 грн. та витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду у розмірі 2 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.07.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-209347, згідно з яким Відповідачу було надано кредит у сумі 79 990,00 грн., що підтверджується: меморіальним ордером №43893861 від 30.07.2019 року, випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 30.07.2019 по 21.12.2020 рік. Відповідач був ознайомлений, прийняв усі умови договору, зобов`язувався їх виконувати. Проте, [PERSON] не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав Позивача. В свою чергу Банк вправі вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов Кредитного договору; прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць; невиконання Позичальником зобов`язань передбачених Кредитним договором (п. 3.3.; 6.9 Договору). 15.10.2020 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована, адже лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Повторно, 20.11.2020 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем також повністю проігнорована. Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за Кредитним договором Відповідачем не погашена. Загальна сума заборгованості по Кредитному договору становить 140 838,99 грн., яка складається з: 77 906,92 грн. - сума заборгованості за кредитом; 60 120,24 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2 811,83 грн. - пеня, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання. Відповідно до ухвал суду, розгляд справи призначено розглядати за допомогою програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року залучено до участі у справі замість позивача АТ «Кредобанк» його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції». В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку СМС - повідомлення, а також відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеними оголошеннями на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про його виклик до суду, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При розгляді справи судом встановлено, що 30 липня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-209347, згідно з яким Відповідачу було надано кредит у сумі 79 990,00 грн., що підтверджується: меморіальним ордером №43893861 від 30.07.2019 року, випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 30.07.2019 по 21.12.2020 рік. Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність Відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Кредитні кошти надавались у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника. Згідно п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування 36 місяців, а саме до 29.07.2022 року. Відповідно до п. 4.1. Договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 69,99 % річних. Згідно пунктом 4.5 Договору реальна річна процентна ставка 97,37 % річних. Згідно з п. 6.3 Договору Повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Пунктом 6.2 Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 36 Щомісячних платежів по 5427 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 36 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми Щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 30.07.2019 до 27.07.2022 погашаються в однаковому порядку. Для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, забезпечити наявність на Поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру Щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.9 Кредитного договору (п. 6.3.1 Договору). Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Відповідно до п. 4.3 Договору за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 6.1. Договору Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання (просточення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаною грошового зобов`язання. Згідно з п. 10.4 Договору шляхом підписання цього Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше. [PERSON] порушено умови кредитного договору. У зв`язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту та відсотків у зв`язку з чим АТ «Кредобанк» було направлено вимогу від 15.10.2020 року та 20.11.2020 року щодо погашення заборгованості. Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за Кредитним договором відповідачем не погашена. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. АТ «Кредобанк» заявлено вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 140 838,99 грн. з яких: 77 906,92 грн. - сума заборгованості за кредитом; 60 120,24 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2 811,83 грн. - пеня. На підтвердження чого надано розрахунок. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив вимоги кредитного договору, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, несплачених відсотках, комісії та пені. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18309,07 грн. та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду у розмірі 2000,00 грн., суд зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем АТ «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» в особі Керуючого партнера Лойфер Антона Едуардовича, 11 квітня 2019 року було укладено Договір про надання правової допомоги. Так, стороною позивача на підтвердження стягнення з відповідача витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги надано суду Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат від 28 грудня 2020 року, в якому зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу складають 18 309,07 грн., з яких: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку - 2 500,00 грн., аналіз судової практики Верховного суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором - 2 500,00 грн.; складання та подання (відправка) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 3 500,00 грн.; складання заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в межах розгляду позову - 3 500,00 грн.; представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях - 6 309,07 грн. Витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду - 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частина 3 даної статті передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Як вбачається з матеріалів справи позовна заява підписана та подана до суду представником АТ «Кредобанк» Кізко Л.С., яка представляє інтереси банку на підставі Довіреності №11004 від 05.12.2019 року також в матеріалах справи наявна Довіреність №11531 від 30.11.2020 року представника АТ «Кредобанк» Михайлової Ю.В., яка також представляє інтереси банку. Між тим, до матеріалів справи не надано суду доказів виконаних робіт представниками Кізко Л.С., Михайлової Ю.В., а саме доказів тривалості та видів надання правничої допомоги, доказів які б свідчили про обґрунтованість визначеного розміру витрат понесених стороною на правничу допомогу у даній справі, а також матеріали справи не містять доказів того, що банком було сплачено представнику Кізко Л.С. , Михайловій Ю.В. витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 309,07 грн. Також, відповідно до ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ухвалами суду задоволено клопотання представниці АТ «Кредобанк» за довіреністю Михайлової Юлії Вікторівни, Кізко Лесі Сергіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів «Easy Con». Тому, зважаючи на участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та враховуючи вимоги ст. 138 ЦПК України, позовна вимога щодо стягнення з відповідача витрат пов`язаних із явкою представника позивача до суду в сумі 2 000,00 грн. є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 18 309,07 грн. та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду у розмірі 2 000,00 грн. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача лише судовий збір у розмірі 2 112,58 грн., що підтверджено Платіжним дорученням № 70173901 від 24.12.2020 року.

Outcome: partial