Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг 14.09.2011 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанк. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privat.ua, складають укладений договір про надання банківських послуг. Відповідач при підписанні цієї анкети ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання. Позивач зазначає, що, підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до договору на запропонованих банком умовах. Банком на підставі цього договору відкрито відповідачеві картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16 000 грн. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Сторони погодили, що в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, а у разі допущення порушень зобов`язань, починаючи з 181-го дня, - у розмірі 84 % на рік відповідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та правил в редакції з 01.03.2019. Посилаючись на те, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач у свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у складеному АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості, просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 07.09.2020 у розмірі 22 248, 70 грн , з яких : 16 832 грн 12 коп - заборгованість за тілом кредита; 5 416 грн 58 коп - заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. Ухвалою суду від 05.10.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 30.11.2020 у порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи. Представник позивача АТ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, які отримані матір`ю відповідача. [PERSON] про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 05.10.2020 відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду [PERSON] за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] підписав 14.09.2011 анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приватбанк» та виявив бажання отримати кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці «Універсальна» у розмірі 15 000,00 грн (а.с. 14). Відповідно до умов кредитування, запропонованих АТ КБ «Приватбанк», в редакції станом на день підписання анкети-заяви, сторони визначили, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує базову відсоткову ставку у розмірі 3%, яка нараховується на залишок заборгованості; погодили порядок повернення кредиту, а саме: щомісяця до 25 числа поточного місяця у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50грн. (а.с.15). Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки, остання з яких відкрита 16.10.2019 зі строком дії 09/23 (а.с.12). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , старт карткового рахунку [NUMBER] , кредитний ліміт станом на 19.10.2017 - 16 000 грн (а.с.13). При цьому встановлено, що 16.10.2019 [PERSON] особисто у АТ КБ «Приватбанк» актуалізовано свої персональні дані (а.с.41-42) та з виписки по рахунку, відкритому на ім`я відповідача вбачається, що він є активним користувачем банківських послуг позивача (а.с.49-55). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за договором б/н від 14.09.2011 станом на 07.09.2020 складає 22 248 грн 70 коп, з яких : 16 832 грн 12 коп - заборгованість за простроченим тілом кредита; 5 416 грн 558 коп - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-11). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . За положеннями статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідачем фактично отримані та використані кошти кредитні кошти, однак в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, прострочене тіло кредиту підлягає стягненню на користь позивача. За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд зазначає, що відповідач при підписанні анкети-заяви про надання банківських послуг та довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» підтвердив, що з фінансовими умовами надання цієї карти та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Крім того, ознайомлений із розміром процентів, які будуть нараховуватися банком за використання кредитних коштів у розмірі 3 %. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. В обґрунтування розміру та суми нарахованих прострочених відсотків позивач посилається на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку в редакції від 01.03.2019, відповідно до яких у разі допущення порушень зобов`язань, починаючи з 181-го дня позичальник сплачує відсотки у розмірі 84 % . Суд не приймає до уваги, посилання позивача на п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, як на підставу для стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 84%, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач при підписання анкети-заяви про надання банківських послуг, оскільки ознайомлюючись і погоджуючись із ними, довідка про умови кредитування містила базову відсоткову ставку у розмірі 3%. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Цей висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Крім цього, позивач у позовній заяві зазначає, що редакція п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг почала діяти з 01.03.2019, хоча розрахунок містить вказівку як нарахування відсотків за ставкою 86,4; 43,2; 42 та містить погодження сторонами таких умов кредитування. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення прострочених відсотків за користування кредитними коштами, виходячи із розрахунку базової відсоткової ставки 3% на місяць, тобто 36 % на рік. Таким чином, сума прострочених відсотків, що підлягають стягненню з відповідача становитиме 2 321, 39грн (5416,58х36/84). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 09.09.2020 у розмірі 2102 грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1809, 57грн.

Outcome: partial