Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

АТ «УКРСИББАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 27.03.2019 року між сторонами було укладено договір №95261139000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 49960,00 грн, з яких 49700,00 грн на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача та 260,00 грн на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором, але не пізніше 25.03.2021 року. Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 21.05.2020 року становить 62024,63 грн. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте просить справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 27.03.2019 року між сторонами було укладено договір №95261139000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 49960,00 грн, з яких: 49700,00 грн на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача та 260,00 грн на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором, але не пізніше 25.03.2021 року. Згідно із п.3.5 договору, позичальник зобов`язався повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 25.03.2021 року. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних (п. 3.8. договору). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом з тим, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала. У зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 21.05.2020 року становить 62024,63 грн, яка складається з: 42784,42 грн- заборгованості за кредитом; 14888,95 грн- заборгованості по процентам за користування кредитом; 2045,50 грн-заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін; 1448,64 грн-заборгованості по комісії; 242,16 грн-пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 522,29 грн- пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 92,67 грн- пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором за вих.№24-1-01/248 від 12.03.2020 року. Однак, дана вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача боргу за договором № 95261139000 від 27.03.2019 року про надання споживчого кредиту на загальну суму 62024,63 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved