Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Біловодський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21 листопада 2012 року [PERSON] звернулася до Біловодського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної та виплату допомоги по безробіттю. У заяві остання вказала, що у разі працевлаштування на постійну або тимчасову роботу зобов'язується повідомити про це Біловодський районний центр зайнятості. Зазначав, що [PERSON] 28 листопада 2012 року було призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.7, 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», розпочата виплата допомоги по безробіттю з 16 грудня 2012 року. У подальшому Біловодським центром зайнятості було встановлено, що безробітна [PERSON], під час перебування на обліку в Біловодському районному центрі зайнятості мала трудові відносини з ДП СП «Олександрійське» з 12 листопада 2013 року по 06 серпня 2014 року про що не повідомила позивача. У зв'язку з наведеним, позивачем було прийняте рішення про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю з [PERSON] в сумі 860 грн. 74 коп., останній надіслано відповідний лист та акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. На момент звернення до суду вказана сума не відшкодована. У зв'язку з наведеним представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 860 грн. 74 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила, у порядку ч. 8 ст. 76 ЦПК України, вважається належним чином повідомлена, оскільки відмовилася від отримання судових повісток.На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено наступне. Із копії заяви про надання статусу безробітного від 28 листопада 2012 року вбачається, що [PERSON] просила зареєструвати її як безробітну відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначити виплату допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У заяві остання вказала, що у разі працевлаштування на постійну або тимчасову роботу зобов'язується повідомити про це Біловодський районний центр зайнятості (а.с. 11). Із копії витягу із наказів щодо [PERSON] вбачається, що наказом від 28 листопада 2012 року №НТ1211128 [PERSON] надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю; наказом від 17 грудня 2017 року №НТ 121217 розпочато виплату допомоги по безробіттю; наказом від 25 грудня 2013 року №НТ 131225 припинено виплату допомоги по безробіттю з 11 грудня 2013 року, наказом від 25 грудня 2013 року №НТ 131225 припинено реєстрацію безробітних у зв'язку з поданням заяви про припинення реєстрації (а.с. 17). Відповідно до наказу Біловодського районного центру зайнятості №2 від 15 лютого 2017 «Про повернення коштів» наказано повернути кошти за незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 860 грн. 74 коп. [PERSON] (а.с. 5). Із копії акту № 20 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Біловодського районного центру зайнятості від 14 лютого 2017 року проведено перевірку ДП «СП «Олександрівське». Згідно наданих документів вказаним підприємством, [PERSON], дійсно перебуваючи на обліку у центрі зайнятості, не надала інформацію про виконання нею робіт у ДП «СП «Олександрівське», оскільки згідно наказу №201 К від 11 листопада 2013 року була прийнята на роботу у ДП «СП «Олександрівське», а згідно наказу №201 УВ від 06 серпня 2014 року була звільнена з роботи (а.с. 8,9). Із копії довідки-розрахунку Біловодського центру зайнятості вбачається, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню [PERSON] на користь Біловодського центру зайнятості за період з 12 листопада 2013 року по 10 грудня 2013 року становить 860 грн. 74 коп., перерахування яких підтверджується копіями платіжних доручень від 20 грудня 2013 року №1052 та від 27 грудня 2013 року №1071, від 17 січня 2014 року №9. Повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що [PERSON] особисто отримала лист-претензію про відшкодування коштів, виплачених як допомоги по безробіттю в сумі ДП «СП «Олександрівське» (а.с. 13). Відповідно ч 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи які забезпечують себе роботою самостійно (у томі числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу , на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 860 грн. 74 коп. у повному обсязі у зв'язку з порушенням відповідачем Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На підставі ст. ст. 4, 22 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36, 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: approved