Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 15.03.2010 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви №б/н від 15.03.2010. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 12.03.2020 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15261,62 грн, з яких: 8962,43 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2766,56 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 2329,70 грн - нарахована пеня, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 702,93 грн - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 15261,62 грн за кредитним договором №б/н від 15.03.2010 та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2020 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 15.03.2010 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківського обслуговування. Одночасно з підписанням анкети-заяви, 15.03.2010 [PERSON] підписала також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору, за змістом якої встановлена базова ставка за користування кредитом 2,5 % в місяць; розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що визначається за формулою; штраф за прострочення по любому із платежів більше чим на 30 днів в розмірі 500 грн+ 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав анкету-заяву від 15.03.2010 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанку», яка підписана відповідачем, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору, довідку про зміну кредитного ліміту, довідку про видані картки, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 15.03.2010, виписку з особового рахунку, а також не засвідчені в установленому порядку витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms. Судом установлено укладення між сторонами кредитного договору, матеріали справи містять достатньо доказів отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. Відповідач неналежно виконує умови кредитного договору. Як слідує із Розрахунку заборгованості, за даними позивача, станом 12.03.2020 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15261,62 грн, з яких: 8962,43 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2766,56 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 2329,70 грн - нарахована пеня, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 702,93 грн - штраф (процентна складова). Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача АТ КБ «Приватбанк», а тому порушене право підлягає поновленню. Разом з тим, визначаючись щодо розміру заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, суд враховує, що проценти згідно зі ст.625 ЦК України розраховані за ставкою 84,0 %. При визначені розміру відсотків послався на зміни до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, які вносилися в 2019 році. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо такого розміру відповідальності. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. За таких обставин, відсутність у анкеті-заяві та довідці домовленості сторін про сплату процентів за прострочене зобов`язання, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді проценти за прострочене зобов`язання. Такого висновку суд дійшов також з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Отже проценти згідно зі ст.625 ЦК України в розмірі 2766,56 грн є недоведеними та не підлягають стягненню з відповідача. Щодо штрафних санкцій, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору, яка містить погоджені умови щодо штрафних санкцій при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів встановлений штраф в розмірі: 500 грн+ 5% від суми заборгованості. Крім того, за умовами, викладеними в тій же довідці, у разі виникнення несвоєчасного погашення заборгованості сплачується пеня. Позивач просить стягнути з відповідача 2329,70 грн - нарахованої пені, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 702,93 грн - штраф (процентна складова). Згідно Постанови Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, підстави для одночасного стягнення пені та штрафу відсутні, а тому, враховуючи порушення відповідачем своїх зобов`язань, суд дійшов висновку про стягнення з останнього штрафу. Щодо його розміру, то суд враховує, що відповідно до положень ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання і не може визначатися в твердому вибірковому розмірі. Натомість, позивач просить стягнути з відповідача штраф, який складається з фіксованої частини в розмірі 500,00 грн., що суперечить положенню ч.2 ст. 549 ЦК України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо відсоткової частини штрафу, то враховуючи те, що розмір обґрунтованих вимог становить 8962,43 грн, то процентна складова штрафу (5% від суми заборгованості) становить 448,12 грн. Отже позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № б/н від 15.03.2010 в розмірі 9410,55 грн, з яких: 8962,43 грн - заборгованість по тілу кредиту, 448,12 грн - штраф (процентна складова). Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Зважаючи на часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1296,13 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial