Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором № б/н від 13.10.2016 року у розмірі 12005,93 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.10.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобов'язання по договору № б/н від 13.10.2016 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором № б/н від 13.10.2016 року належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 22.10.2018 року має заборгованість у розмірі 12005,93 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього зазначив, що проти розгляду справи в заочному порядку він не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.10.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобов'язання за договором № б/н від 13.10.2016 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором № б/н від 13.10.2016 року належним чином не виконує. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно по ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, в наслідок чого станом на 22.10.2018 року у нього перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість у розмірі 12005 гривень 93 коп., яка складається: 2203,31грн. - тіло кредиту; 650,82 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 8103,90 - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 647,90 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до ч.2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. У відповідності до ч.3 ст. 551 КК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, судом встановлено, що вимога кредитора про стягнення пені значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту. Отже, суд зменшує розмір нарахованої пені до суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 2203, 31 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином у зв'язку з тим, що суд стягує з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, позовні вимоги у частині стягнення штрафів з відповідача задоволенню не підлягають. Таким чином сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 5057,44 грн. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial