Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 12\~638,23 грн. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 21 червня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.\~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п.\~2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при його укладанні надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою Банку. Однак, в порушення виконання зобов`язань відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 20 липня 2020 року у нього наявна заборгованість у розмірі 12 638,23 гривень, з яких: 12\~280,79 гривень заборгованість за тілом кредиту, 357,44 гривень нарахована пеня. Позовні вимоги обґрунтовує ст. ст. 207, 634, 638, 639, 642, 1054, 1066 ЦКУ. Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті\~280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, він ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 20 липня 2020 року становить 12 638,23 гривень, з яких: 12 280,79 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 00,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту та 12 280,79 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 00,00 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 00,00 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 357,44 гривень нарахована пеня; 00,00 гривень нарахована комісія. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до вимог ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з вимогами ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім заяви, [PERSON] був ознайомлений також з довідкою про умови кредитування від 08 липня 2011 року, яка містить підпис відповідача. У вказаній довідці зазначено, зокрема, процентну ставку у межах пільгового періоду; процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості; порядок нарахування штрафів. Отже, сторони погодили сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути\~\~всю суму кредиту, яку він отримав. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Так, на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в розмірі 12\~280,79 гривень у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. За таких обставин, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 12\~280,79 грн. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк», крім стягнення заборгованості по тілу кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею в розмірі 357,44 грн. Як вбачається із довідки про умови кредитування, яка підписана відповідачем [PERSON] пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по карті «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» становить пеню 1 і пеню 2, де пеня 1 базова процентна ставка за договором/30, нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня 2 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше. Таким чином сторони досягли домовленості про сплату пені погодивши її у довідці про умови кредитування. Тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із [PERSON] заборгованості за пенею в розмірі 357,44 грн. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2102 гривні. На підставі наведеного,

Outcome: approved