Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2019 року має заборгованість 22208,83 грн., яка складається з наступного: 4072,64 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14539,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2063,22 грн. нарахована пеня та комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1033,75 грн. штраф (процентна складова). У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом в сумі 22208,83 грн. та витрати банку по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. за рішенням суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.02.2011 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг, до ПАТ КБ «Приватбанк» була подана анкета - заява без номера, згідно якої відповідач отримав кредит в розмірі 41000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним вищевказана анкета - заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладенні на банківському сайті, фактично складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Однак, [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а тому, станом на 30.09.2019 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 22208,83 грн., яка складається з наступного: 4072,64 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14539,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2063,22 грн. нарахована пеня та комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1033,75 грн. штраф (процентна складова). Норми ст. ст. 509, 623-625 ЦК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Враховуючи, що позивачем надані докази того, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів в повному обсязі не виконує, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 20675 гривень 08 копійок, з яких: 4072 гривні 64 копійки - заборгованість за тілом кредиту, 14539 гривень 22 копійки - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2063 гривні 22 копійки - заборгованість за пенею та комісією. При цьому суд зауважує, що відповідачем [PERSON] , доказів, які спростовують наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору, не надано і судом таких обставин не встановлено. Однак, вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1033,75 грн. - штрафу (процентна складова), суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Позивач просив стягнути на свою користь, крім заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредиту, 2063,22 грн. пені та комісії; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1033,75 грн. штрафу (процентна складова). Таким чином, враховуючи вище зазначену правову позицію, відповідно до якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування заборонено, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1033,75 грн. штрафу (процентна складова) так як покладення обов`язку на відповідача сплатити вказані суми буде суперечити ст. 61 Конституції України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1788,34 гривень (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Outcome: partial