Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.07.2006 року на загальну суму 48510,64 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2112,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови кредитування та не виконує належним чином зобовязання в результаті чого станом на 12.11.2018 року виникла заборгованість в розмірі 48510,64 грн., яка складається з: 1355,35 грн. заборгованість за кредитом; 22611,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 270, 32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 21486, 85 грн.; 500 грн штраф /фіксована сума/, 2286,22 грн. штраф /процентна складова /. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника Банку, а в разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного розгляду справи не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Згідно відповіді УДПП та АП Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14.02.2019 р. відомості щодо реєстрації або зняття з реєстрації [PERSON] відсутні. 13.03.2019 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача на 29.03.2019 року на розгляд зазначеної цивільної справи. \~ \~ \~ \~ Судова повістка, про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 29.03.2019 р. направлялася за останньою відомою адресою його проживання: [INFO], та була вручена відповідачеві, про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 11.07.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № KGNLRX05150244, відповідачем було подано до банку заяву №KGNLRX05150244 від 11.07.2006 р. про надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» . Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що підписана заява та Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір. За цим договором банк надав відповідачеві кредит в сумі 2112, 00 грн. на строк 12 місяців по 10.07.2007 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірпі 1% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 33,79 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 192,00 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії . Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у період з 15 по 20 число кожного місяця в сумі 221,60 грн. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв'язку з чим станом на 12.11.2018 року виникла заборгованість в розмірі 48510,64 грн., яка складається з: 1355,35 грн. заборгованість за кредитом; 22611,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 270, 32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 21486, 85 грн.; 500 грн штраф /фіксована сума/, 2286,22 грн. штраф /процентна складова /. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо),або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суд зазначає, що згідно позиції, викладеної у правовому висновку Верховного Суду України по справі №6-1746цс16 від 16.11.2016 року зазначено наступне: «Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають право встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме, за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним». За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог банку щодо стягнення комісії в сумі 270,\~32\~ грн. Частиною 1\~статті 1050\~ЦК України\~встановлено,\~що у разі порушення боржником зобов'язання він зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст.\~549\~ЦК України). Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» ) (Стандарт) передбачено стягнення штрафу з позичальника при порушенні останнім строків платежів за Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Окрім того, умовами договору про надання банківських послуг передбачена сплата пені у разі прострочення виконання зобов'язання. Статтею 61\~Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17. З метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення виконання зобовязань. Оскільки, умовами кредитного договору передбачено обовязок відповідача сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову, то при задоволенні позову частково з відповідача підлягає стягненню 5% від стягненої суми, що становить 1198,36 грн. (1355, 35 грн. заборгованість за кредитом + 22611,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом) х 5 : 100 ) Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 25165,61 грн. , яка складається з: 1355, 35 грн. заборгованість за кредитом; 22611,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн штраф /фіксована сума; 1198,36 грн. штраф /процентна сакладова/. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 911,06 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629, 634, 638, 1049,1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial