overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

в березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позовній заяві позивач вказала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про державну реєстрацію прав, видане Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 05 листопада 2010 року, в якому вона разом з відповідачем зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідачем є її сестра [PERSON], яка після продажу своєї квартири, прописалася 14 травня 2014 року у неї тимчасово, самостійно виписатися не може через перестарілий вік, тому змушена звернутися до суду. Позивач вказує, що відповідач хоча і зареєстрована в будинковій книзі в квартирі [ADDRESS] проте жодного дня в ній не проживала і ніяких своїх речей не привозила, не оплачувала плату за користуванням житловим будинком та за надані комунальні послуги, не несла інших витрат по утриманню домоволодіння. Підставою для звернення до суду стало оформлення субсидії на комунальні послуги розмір якої залежить від кількості прописаних у квартирі. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею квартири [ADDRESS], власником якої являється [PERSON]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнить. Відповідачі [PERSON]. на розгляд справи в суд не з'явилася, подала суду нотаріально посвідчену письмову заяву за змістом якої відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши позивача, приймаючи до уваги заяву відповідача та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про державну реєстрацію прав, видане Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 05 листопада 2010 року. Згідно будинкової книги квартири [ADDRESS] міститься запис від 14 травня 2014 року про реєстрацію [PERSON] відмічений Чортківським РС УДМС в Тернопільській області. Згідно довідки КП «Чортків Дім» [PERSON] зареєстрована в [INFO] Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання в квартирі відповідача [PERSON] понад рік стверджується актами про встановлення факту не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] від 03 січня 2015 року, 03 вересня 2015 року, 02 березня 2016 року в яких вона зазначена як не проживаюча.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мечищівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по вул. Центральна, 42, в с. Надорожнів Бережанського району Тернопільської області належало [PERSON]. 02 жовтня 2006 року в селі Надорожнів Бережанського району [PERSON] помер, відповідно до заповіту посвідченого 29 травня 2000 року секретарем Мечищівської сільської ради за реєстровим номером 31, заповів їй [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини, однак оформити спадщину на будинковолодіння виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на імя спадкодавця. Отримати такі документи після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. В судовому засіданні позивача позов підтримує просить визнати за нею [PERSON] право власності в порядку спадкування заповітом на будинковолодіння в с. Надорожнів по вул. Центральній, 42, Бережанського району Тернопільської області, що належало [PERSON], який помер 08 жовтня 2006 року в селі Надорожнів Бережанського району Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Нараївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по вул. Кордон, 31, в с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області належало її батьку [PERSON]. 09 лютого 2003 року в місті Бережани помер [PERSON], після смерті, якого вона прийняла спадщину, однак оформити спадщину на будинковолодіння виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на імя спадкодавця. Отримати такі документи після смерті спадкодавців в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримує просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння по вул. Кордон, 31, в с. Нараїв Бережанського району, що належало [PERSON], який помер 09 лютого 2003 року в місті Бережани Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 23.12.1995 року Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 1877. Від даного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1995 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 1877. Від даного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісяця та до повноліття дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження а.с. 6), яка відповідно до довідки про склад сім'ї від 16.03.2016 року проживає разом з позивачкою. (а.с. 8). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь бюджету Вознесенського району підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про \~розівання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 21.04.2007 року, шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Шпитьківської сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу подружжя має [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 21.04.2007 року, шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Шпитьківської сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу подружжя має [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї між сторонами є неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про \~розівання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 29.04.1989 року, шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Софіївсько-Борщагівської сільської ради, актовий запис №15. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 29.04.1989 року, шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Софіївсько-Борщагівської сільської ради, актовий запис №15. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї між сторонами є неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, з грудня 2015 року.Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 жовтня 2009 року виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 452. Позивач в судове засідання не з»явилася, звернулася до суду з клопотанням про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 09 жовтня 2009 року виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 452, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09 жовтня 2009 р., серія 1-ОК №088423. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-ОК №200104 від 06.12.2011 року, актовий запис № 558. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 жовтня 1995 року Будичанською сільською радою Чуднівського району Житомирської області, актовий запис №20. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з клопотанням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області в судове засідання свого представника не направив, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за відсутності його представника. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 1995 року Будичанською сільською радою Чуднівського району Житомирської області, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 06 травня 1998 року.(повторно). Від спільного проживання сторони спільних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved