Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що відповідач, внаслідок невиконання умов Договору про надання банківських послуг без номера від 01.11.2018 має заборгованість перед позивачем на загальну суму 19441,01 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути із відповідача вказану заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді від 05.01.2021 відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, адвокат Павленко С.В. Під час судового розгляду позов підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. В судове засідання, призначене на 14.00 год. 24.05.2021 адвокат Павленко С.В. не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 24.05.2021 не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача, адвокат Оніпко Є.А., в судовому засіданні 24.05.2021 позов визнав частково та повідомив, що позивач визнає позов в межах стягнення тіла кредиту на суму 19441,01 грн. При цьому просив суд при винесенні рішення врахувати тяжке матеріальне становище відповідача в зв`язку з тим, що він наразі не працює та має на утриманні неповнолітню дитину та матір похилого віку. Як вбачається із наданого відзиву на позовну заяву, відповідач [PERSON] вважає, що банк не має права нараховувати проценти, передбачені договором, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про дострокове погашення заборгованості за кредитом. Адвокатом Павленко С.В. до суду надано відповідь на відзив, із змісту якої вбачається, що позивач вважає безпідставними доводи відповідача щодо недодержання письмової форми та не доведення до відома інформації про умови договору, бо підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Відповідач був належним чином ознайомлений із умовами та правилами, оскільки своїм підписом на анкеті-заяві підтвердив, що на момент укладення відповідного Договору він ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погодився з викладеним. Крім того позивач зазначає, що відповідач помилився у своїх твердженнях про дострокове стягнення кредиту на нарахування відсотків. Оскільки, в ч.4.16. розділу ІІ Умов і правил визначено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість вважається простроченою, таким чином Банк, шляхом звернення до суду забезпечує виконання зобов`язання та просить стягнути з відповідача лише тіло кредиту. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.11.2018 між [PERSON] та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було укладено Договір про надання банківських послуг, шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 20.12.2020 в Банку [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні зі встановленим максимальним кредитним лімітом 20000,00 грн (а.с.10). Відповідачем була заповнена Анкета-заява, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (а.с.9, 67-89). В свою чергу позичальник зобов`язався забезпечити повернення кредиту. За розрахунками банку, станом на 02.11.2020 у [PERSON] виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 19441,01 грн (а.с.7-8). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України) Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідност. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 вказаної статті). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч.4.16 розділу ІІ «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів», у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Матеріалами справи доводиться та не заперечується відповідачем [PERSON] укладення між ним та банком Договору без номера від 01.11.2018 року. Таким чином, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що сторони дійсно перебувають у договірних правовідносинах. Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту, банком, окрім розрахунку такої заборгованості, надано виписки по картковому рахунку (а.с.91-94), з яких вбачається, що позичальник [PERSON] користується кредитними коштами та частково виконує свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, у сукупності із розрахунком заборгованості, є доказом отримання позичальником кредитних коштів та їх фактичного використання, а тому стягненню з відповідача на користь банку підлягає вказана сума фактично отриманих кредитних коштів в сумі 19441,01 грн, розмір яких відповідачем не спростовано. Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо неправомірності нарахування банком процентів, оскільки така вимога банком не заявлялась. Суд також не погоджується із доводами відповідача щодо неможливості погашення боргу по кредиту в зв`язку з тяжким матеріальним станом, оскільки згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). З урахуванням наведеного доведення ненавмисності невиконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань перед позивачем не звільняє його від сплати тіла кредиту, а тому позов про його стягнення підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved