Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить надати дозвіл на оформлення проїзного документа для виїзду за межі території України без згоди батька та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у її супроводі, посилаючись на те, що дитина має групу інвалідності з дитинства і потребує необхідне лікування з відпочинком на море, але через перебування батька дитини у місцях позбавлення волі на території проведення антитерористичної операції та є тимчасово неконтрольованою українською владою та позбавлення його надати таку згоду, дитина позбавлена можливості оздоровлюватись за межами України. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позивача за підставами вказаними у позові. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи не міг бути лежним чином повідомленим, оскільки він відбуває покарання у Суходольській виправній колонії №36 Луганської області Краснодонського району у м. Суходольськ. Територія, на який розташована Суходольська виправна колонія №36, знаходиться в районі проведення антитерористичної операції та є тимчасово неконтрольованою українською владою і при відправленні позовної заяви з документами до виправній колонії №36, поштовий конверт повернувся з причино повернення згідно розпорядження Кабінету Міністрів від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Представник третьої служби у справах дітей Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, суду надійслали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника і просила вирішити питання згідно з вимог діючого законодавства. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина - [PERSON], 12.05.2003 року, який є громадянином України та інвалідом дитинства і йому рекомендовано санаторно-курортне лікування, що підтверджується матеріалами справи. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Частиною 2\~статті 150 СК України\~закріплено обов'язок батьків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При розгляді справ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків необхідно виходити з положень\~Закону України від 21.01.1994 року № 3857-ХИ « Про порядок виїзду з України і в»їзду в України громадян України» ( далі Закону про порядок виїзду з України), Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231\~( далі Правила оформлення і видачі паспорта), Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року та в редакції, затвердженій\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року № 724\~( далі Правила перетинання державного кордону), якими передбачено можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків. Відповідно до п.2\~ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~оформлення проїзного документу на дитину проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків. При відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина за межі України, може бути надано дозвіл на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 п. 2-2 Правил перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадян України, які не досягли 16- річного віку, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред»явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У резолютивній частині рішення необхідно зазначати про надання дозволу на виїзд дитини за кордон і про надання дозволу на оформлення проїзного документа на дитину. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, відповідач у 2014 році надавав дозвіл позивачки на подорожі дитини [PERSON] у супроводі її матері в країни Шенгенської зони з метою відпочинку у період з 15 травня 2015 року по 15 травня 2016 року, термін якого сплив, малолітний син на даний час проживає разом з позивачкою в Україні, батько дитини відбуває покарання у Суходольській виправній колонії №36 Луганської області Краснодонського району у м. Суходольськ. Територія, на який розташована Суходольська виправна колонія №36, знаходиться в районі проведення антитерористичної операції та є тимчасово неконтрольованою українською владою і матеріальної допомоги на його утримання не надає, не приймає участі у його вихованні, через неможливість відповідача у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, позивач не може отримати дозвіл батька на виїзд їх малолітньої дитини у її супроводі за межі України з метою його оздоровлення. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про надання дозволу на оформлення проїзного документа для виїзду за межі України без згоди відповідача-батька та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини без його згоди є обґрунтованими та в силу п.3 ч.3\~ст.313 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки виїзд малолітнього [PERSON], [INFO], за межі України відповідає інтересам дитини, сприяє його розвитку та оздоровленню.

Outcome: approved