Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

В березні 2016 року представник позивача - адвокат [PERSON], звернувся із зазначеним позовом. Вказував, що позивач являється власником квартири № 208 у будинку 32 «а» по провулку Комсомольському, 1 в місті Білій Церкві Київської області. Посилаючись на те, що відповідачі протиправно проживають у спірній квартирі, що перешкоджає позивачу повноцінно користуватися належним йому майном та суттєво обмежує його право власності, з урахуванням уточнень від 07.06.2016 року, просив виселити відповідачів з квартири № 208 у будинку 32 «а» по провулку Героїв Крут перший в місті Білій Церкві Київської області. В судове засідання позивач та його представник не зявились, останній подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Крім того, з аналізу норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач являється власником квартири, що знаходиться за адресою: пров. Героїв Крут перший (раніше Комсомольський перший), буд. 32 «а», кв. 208 в місті Білій Церкві Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 25.07.2013 року (а.с. 11) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 6208202 від 15.07.2013 року (а.с. 12). Позивач направляв вимоги на імя відповідачів від: 22.07.2013 року, 12.05.2015 року, 28.03.2015 року, що підтверджується копіями чеків виданих ДП «Укрпошта» (а.с. 15, 18, 22) та копією опису вкладення у цінний лист від 12.05.2015 року (а.с. 19). З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 22.07.2013 року вбачається, що 31.07.2013 року відповідач [PERSON] отримала вимогу від 22.07.2013 року. З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 12.05.2015 року вбачається, що 10.06.2015 року відповідач [PERSON] отримала вимогу від 12.05.2015 року. З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 18.03.2015 року вбачається, що 01.04.2015 року відповідач [PERSON] отримав вимогу від 12.05.2015 року. Згідно копії довідки КП БМР ЖЕК № 7 від 02.03.2016 року у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини зазначені в позовній заяві, а доказів на їх спростування суду не надано. Таким чином, суд вважає, у відповідачів немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири, що знаходиться за адресою: пров. Героїв Крут перший, буд. 32 «а», кв. 208 в місті Білій Церкві Київської області. Відтак, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, а відповідачів необхідно виселити із зазначеного приміщення. На підставі наведеного,

Outcome: approved