Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 12 липня 2014 року в м. Кременчук Полтавської області (свідоцтво про смерть серії І-КЕ №271978, видане 12.07.2014 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області) право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні справи по суті покладався на розсуд суду. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, надали на адресу суду клопотання про слухання справи у їх відсутності. Суд, вислухавши думки сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, зі слідуючих підстав. В силу п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. П. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (з наступними змінами і доповненнями) зазначено, що при обчисленні судового збору у справах про спадкування майна не береться до уваги вартість успадкованого майна, про яке зазначено в пункті 16 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N 7-93 «Про державне мито», і що від сплати цього збору звільняються особи, указані в пункті 18 частини першої статті 4 вказаного Декрету. Згідно з ст. 1299 ЦК України нерухоме майно в складі спадщини спадкоємець зобов'язаний зареєструвати в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна згідно з ст. 182 ЦК України. Також ч. 2 цієї статті визначає, що перехід права власності до спадкоємця відбувається з моменту реєстрації цього майна. П. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 4 цього Закону обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно. Ст. 19 цього Закону вказує, що державна реєстрація прав та їх обтяжень здійснюється на підставі рішення суду, що набрали законної сили. Судом достовірно встановлено, що 12 липня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Факт смерті [PERSON] підтверджено свідоцтвом про смерть I-КЕ №271978, виданим 12.07.2014 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. За життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області, 03 березня 2010 року за реєстровим № 352 за яким заповіла йому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. 05 січня 2015року він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але остання йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2015 року було встановлено, що з довідки Комунального підприємства Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради вих. №61/175 від 26.01.2015 року, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Кременчуцькою держнотконторою за р №3-3270 від 01.06.1991 року. Враховуючи наведені обставини та на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved