Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б / н від 17.07.2007 року станом на 12 травня 2021 року у розмірі 22 071, 11 грн, а також судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б / н від 17 липня 2007 року. Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 12 травня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 22 071, 11 гривень, з яких: 17 774, 98 грн - заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту); 4 242, 13 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутністю не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б / н від 17 липня 2007 року. Відповідно до умов якої, відповідачу надана кредитка «Универсальна» «30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом в сумі 3 000, 00 грн, базова процентна ставка по кредиту 3 % в місяць на залишок заборгованості. У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 12 травня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 22 071, 11 гривень, з яких: 17 774, 98 грн - заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту); 4 242, 13 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2007 року відповідач отримав кредитну карту № [NUMBER] з терміном дії до 07/15, яка декілька разів перевипускалась остання № [NUMBER] від 12 лютого 2020 року, термін дії 08/22. Початковий кредитний ліміт в подальшому був зменшений, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача Остання зміна кредитного ліміту відбулася 05 січня 2021 року. [PERSON] в період з 17.07.2007 року по 01.05.2021 року користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою банку. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмірі заборгованості за тілом (простроченим тілом) кредиту складає 17 774, 98 грн, який відповідачем не спростовано. Відповідно до зазначеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту) відповідно договору від 17 липня 2007 року № б/н у розмірі 17 774, 98 грн. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Отже, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17 липня 2007 року б /н, посилався на анкету заяву, яка була підписана відповідачем. Відповідно до умов якої, відповідачу надана кредитка «Универсальна» «30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом в сумі 3 000, 00 грн, базова процентна ставка по кредиту 3 % в місяць на залишок заборгованості. Як вбачається із матеріалів справи проценти за простроченими відсотками за користування кредитом складають суму в розмірі 4 242, 13 грн, який відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами за користування кредитом за договором від 17 липня 2007 року № б/н в розмірі 22 017, 11 грн. Враховуючи викладене, позов АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 липня 2007 року № б/н підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені відповідачем, документально підтверджуються платіжним дорученням № PROM8В15ТU від 18 травня 2021 року, а саме за подачу позовної заяви в розмірі 2 270, 00 грн. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.

Outcome: approved