Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з покликанням на те, що 16.12.2010 р. [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» уклали кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за його користування і станом на 31.03.2018 р. загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» склала 132 774,38 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задоволити, проти укладення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Про причину своєї неявки суд не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 цього ж Кодексу банк вправі вимагати сплати заборгованості за кредитом, нарахованими відсотками у випадку невиконання відповідачем своїх обов'язків по поверненню кредиту та сплаті відсотків. Судом встановлено, що 16.12.2010 р. [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» уклали кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за його користування і станом на 31.03.2018 р. загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» склала 132 774,38 грн. Отже, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти згідно укладеного кредитного договору. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved