Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аавль» через свого представника звернулося до суду зданим позовом, в обґрунтування кого посилається на те, що 23 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту та Яцишиною було укладено Кредитний договір №014/0079/74/72043, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 93 021 доларів США строком до 23.03.2027 року (включно), а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 13,25 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. 23 березня 2007 року між Банком та Яцищиної було укладено Додаткову угоду №1 про наступне: 1. З метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобов`язань Позичальника по погашенню кредиту, нарахованих відсотків, комісій, штрафних санкцій, у разі їх застосування та інших витрат, у разі їх виникнення, Позичальник надає Банку право здійснювати Договірне списання коштів з поточного рахунку визначеному у Додатковій угоді №1, який відкрито Позичальником в ООД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», за умови настання строків виконання Позичальником грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором. 23 березня 2007 року між Банком та Яцишиною було укладено Додаткової угоди №2 відповідно до якої Позичальник зобов`язався передати у заставу Кредитору майно, що є забезпеченням по кредиту (квартира за адресою: [ADDRESS] ) та застрахувати життя та об`єкт, що передається у заставу. Страхування життя та об`єкту застави щорічно. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 23 березня 2007 року між Банком та Яцишиною було укладено Договір іпотеки посвідчений Горецкою В.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2229. Відповідно до умов Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки. Предметом іпотеки відповідно до п.1.2 Договору іпотеки є нерухоме майно - квартира під номером [ADDRESS] . Цей предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Горецькою В.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 23.03.2007 року, реєстр №2226. Згідно з п.1.4 Договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки, на момент укладання Договору іпотеки визначена сторонами у сумі - 547 609 грн. 00 коп. 09 червня 2010 року винесено Заочне рішення місцевого районного Болградського суду Одеської області по справі №2ц357/2010 відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, а саме: стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/0079/74/72043 від 23.03.2007 року у сумі 1 008964 грн. 00 коп. та вирішено питання щодо розподілення судових витрат. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалами Болградського районного суду Одеської області від 29.07.2011 року та від 07.10.2011 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено. У зв`язку з відмовою про перегляд заочного рішення суду від 09.06.2010 року [PERSON] направила апеляційну скаргу про скасування вищезазначеного рішення суду посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.06.2012 року апеляційна скарга [PERSON] щодо цього рішення була відхилена, а рішення - залишене без змін. Станом на 22.01.2020 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає 227 170 доларів США 55 центів, що складається з: Заборгованості за кредитом у розмірі - 90 783 доларів США 49 центів, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом становить 29 550 доларів США 54 центів; Заборгованості за відсотками у розмірі - 136 387 доларів США 06 центів, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками становить 136 157 доларів США 00 центів. Позивач просить у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором №014/0079/74/72043 від 23.03.2007р. у сумі 227170,55 доларів США, звернути стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 46,7 кв.м. і житловою площею 31 кв.м., за адресою [ADDRESS] , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки проведеної в межах виконавчого провадження. Представник позивача у засідання не прибув не проти заочного розгляду справи, повідомлявся належним чином про час та місце його проведення. Відповідач у засідання не прибула, до суду повернулося поштове повідомлення разом з повісткою з відміткою «адресат відсутній», що за правилами ст.128ч.8 ЦПК України вважається отриманою належним чином. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та Яцишиною укладено Кредитний договір №014/0079/74/72043, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 93 021 доларів США строком до 23.03.2027 року (включно), а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 13,25 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. 23 березня 2007 року між Банком та Яцищиної укладено Додаткову угоду №1 про наступне: З метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобов`язань Позичальника по погашенню кредиту, нарахованих відсотків, комісій, штрафних санкцій, у разі їх застосування та інших витрат, у разі їх виникнення, Позичальник надає Банку право здійснювати Договірне списання коштів з поточного рахунку визначеному у Додатковій угоді №1, який відкрито Позичальником в ООД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», за умови настання строків виконання Позичальником грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором. 23 березня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткової угоди №2 відповідно до якої Позичальник зобов`язався передати у заставу Кредитору майно, що є забезпеченням по кредиту (квартира за адресою: [ADDRESS] ) та застрахувати життя та об`єкт, що передається у заставу. Страхування життя та об`єкту застави щорічно. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 23 березня 2007 року між Банком та Яцишиною було укладено Договір іпотеки посвідчений Горецкою В.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2229. Відповідно до умов Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки. Предметом іпотеки відповідно до п.1.2 Договору іпотеки є нерухоме майно - квартира під номером [ADDRESS] . Цей предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Горецькою В.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 23.03.2007 року, реєстр №2226. Згідно з п.1.4 Договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки, на момент укладання Договору іпотеки визначена сторонами у сумі - 547 609 грн. 09 червня 2010 року винесено Заочне рішення місцевого районного Болградського суду Одеської області по справі №2ц357/2010 відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, а саме: стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/0079/74/72043 від 23.03.2007 року у сумі 1 008964 грн. 00 коп. та вирішено питання щодо розподілення судових витрат. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалами Болградського районного суду Одеської області від 29.07.2011 року та від 07.10.2011 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено. У зв`язку з відмовою про перегляд заочного рішення суду від 09.06.2010 року [PERSON] направила апеляційну скаргу про скасування вищезазначеного рішення суду посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.06.2012 року апеляційна скарга [PERSON] щодо цього рішення була відхилена, а рішення - залишене без змін. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Невиконання Відповідачем умов Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу вимагати від Відповідача вчинення цих дій у судовому порядку. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті1054ЦК України передбачено за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно п. 6.5. Кредитного договору, Позивач має право вимагати від Позичальника достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність Відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушені зобов`язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків. Частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та завдатком. Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторам цього боржника, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпечених заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є видом застави. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 3.1.4. Договору Іпотеки передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем (Відповідачем) зобов`язань за цим або Кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, банк має право звернути стягнення на предмет Іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до умов ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. З матеріалів справи вбачається, що банком зроблено розрахунок заборгованості відповідача за Кредитним договором №014/0079/74/72043 станом на 22.01.2020 року становить 227 170 доларів США 55 центів, що складається з: Заборгованості за кредитом у розмірі - 90 783 доларів США 49 центів, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом становить 29 550 доларів США 54 центів; Заборгованості за відсотками у розмірі - 136 387 доларів США 06 центів, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками становить 136 157 доларів США 00 центів. Відповідно до ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума реалізації предмету застави не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в установленій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», Договір іпотеки є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя (Позивача). Право вибору способу задоволення вимог, встановлених умовами укладеного Договору іпотеки належить Іпотекодержателю (Банку). Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1ст.33 Закону України «Про іпотеку»). Велика Палата Верховного Суду у п.36 постанови від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15 висловила правову позицію, що ч.2 ст.36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у ч.3 ст.36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (ст.ст.37,38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателяу спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (близькі за змістом висновки сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/17423/17). Оскільки позичальник [PERSON] не виконала належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, які забезпечені іпотекою, тому відповідно до положень ст.12 Закону України «Про іпотеку» у банка виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку із задоволенням пред`явлених до відповідача позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, оскільки їх понесення підтверджено документально.

Outcome: approved