Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття сином, тобто до [INFO] року. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.03.2016 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день спільне проживання з відповідачем припинено. Відповідач матеріальної допомоги по утриманню дитини не надає, хоча працює. На сьогоднішній день відповідач працездатний, працює та отримує заробітну плату, не являється інвалідом, аліментів нікому не сплачує, тому має можливість сплачувати аліменти на її користь на утримання сина. Позивач в судове засіданні не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку. А також зазначив, що він щомісячно добровільно допомагає позивачу, надає їй кошти на дитину, одягає сина, купує необхідні речі та іграшки. Він працює та отримує заробітну плату, що в місяць складає не більше мінімальної заробітної плати, яка є недостатньою для його проживання. Крім того, він в 2016 р. був прооперований та має діагноз - застарілий розрив передньої хрестоподібної зв'язки, розрив медіального та латерального менісків, хондромаляція ІІІ-ІV ст. правого колінного суглобу. Також на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є інвалідом ІІІ групи. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення відповідача, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1 та 2 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачає ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 09 березня 2016 року, Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 95 (а.с.2). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Розмір аліментів може бути визначеним, як ? частина всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 640 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved