Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

ввВ У січні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини в зв'язку з навчанням, обґрунтовуючи вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.02.2010 року. Сторони проживають окремо, мають різні бюджети. Від подружнього життя вони мають дочку - [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. На даний час донька навчається на третьому курсі денної форми навчання Сумського державного університету на факультеті іноземної філології та соціальних комунікацій, навчання є платним. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 14.08.2013 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 250 грн щомісячно починаючи з 18.07.2013 року і до закінчення навчання. Позивач вважає, що даний розмір занадто малий для утримання дорослої дочки, оскільки він повністю оплачує її навчання , комунальні послуги, забезпечує матеріально, продуктами харчування, дочка мала пошкодження хребта, тому потребує витрат для лікування, відвідування басейну. Просить збільшити розмір аліментів до 800 грн в місяць до закінчення навчання, оскільки матеріальне становище відповідачки поліпшилось, вона неофіційно працевлаштована, у власності є автомобіль. В свою чергу, відповідачка [PERSON] звернулася з зустрічним позовом (а.с.67-69) до позивача [PERSON] про збільшення розміру на аліментів, які він сплачує за рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 14.08.2013 року в твердій грошовій сумі на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], з 400 грн до 900 грн щомісячно, обґрунтовуючи вимоги тим, що дитина [PERSON], хворіє та потребує значних коштів на придбання ліків, обстеження у лікарів, здачі аналізів, спеціального взуття та періодичної заміни окулярів. [PERSON] матеріально не забезпечена, не працює, живе за рахунок соціальної допомоги, сама серйозно хворіє за станом здоров'я не може працювати. Стан здоров'я дитини [PERSON], 2011 року народження, також потребує лікування. Оскільки матеріальний стан позивача покращився: працевлаштувався на роботу, має державний акт на право власності на земельну ділянку, яку здає в оренду, придбав собі новий автомобіль. Ухвалою Щорського районного суду ці позови об»єднані в одне провадження( а.с96.) В судовому засіданні позивач - відповідач [PERSON] та представник позивача-відповідача [PERSON] позовні вимоги підтримали. Зустрічні позовні вимоги не визнали та пояснили, що рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 14.08.2013 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на його користь на утримання дочки в розмірі 250 грн щомісячно починаючи з 18.07.2013 року і до закінчення навчання. Позивач повністю оплачує платне навчання старшої повнолітньої дочки [PERSON] у Сумському державному університеті на факультеті іноземної філології та соціальних комунікацій. Вартість навчання за 2012-2013 роки склала 9 000грн, за 2013-2014 роки 10 200 грн за 2015-2016 роки 13 700 грн. Дитина страждає на захворювання хребта, що потребує додаткових витрат на її лікування та відвідування басейну. Позивач оплачує комунальні послуги за проживання в квартирі, яку для [PERSON] купили його батьки, забезпечує дитину матеріально. Відповідачка сплачує аліменти у твердій грошовій сумі 250 грн на місяць, що явно недостатньо для утримання повнолітньої дитини. Весь тягар утримання дочки він поклав на себе, а відповідачка жодним чином не допомагає , хоча має таку можливість, оскільки [PERSON] матеріально забезпечена, має у власності автомобіль, неофіційно працює, купила собі дорогу породисту кішку, що свідчить про достаток, тому має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини у розмірі 800 грн на місяць. Зустрічні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він працює в УГГ «ПАТ «Чернігівгаз». Отримує невелику заробітну плату, оплачує навчання старшої дочки в університеті, проживає зі співмешканкою, яка має двох дітей та вагітна. У власності він не має автомобіля. Він сплачує щомісячно 400 грн на утримання дитини, що залишилась проживати з відповідачкою, заборгованості з аліментів немає. Просить відмовити в позові. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, зустрічний позов підтримали та пояснили, що дочка сторін [PERSON] навчається в Сумському державному університеті на платній основі. Відповідачка, окрім того, що сплачує щомісячно аліменти в розмірі 250 грн , забезпечує старшу дочку матеріально, дана обставина підтверджується копіями платіжних документів з яких видно, що вона щомісяця пересилає їй на карту Приватбанку кошти, надсилає посилки з одягом, взуттям, продуктами харчування. Оплату за навчання [PERSON] здійснюють батьки позивача, що живуть в Сумській області. Матеріальний стан відповідачки в порівнянні з минулими роками значно погіршився. Відповідачка не може працювати за станом здоров'я , що підтверджується довідкою лікаря, у неї проведено операцію по видаленню зоба ІІІ ступеню і щитовидної залози, стан здоров'я дитини [PERSON] потребує постійного нагляду та лікування. Дитина страждає на дисфункцію жовчно-вивідних шляхів, реактивні зміни підшлункової залози, зоб І ступеню, деформацію жовчного міхура, міопатію і астигматизм обох очей, що потребує один раз на півроку на заміну дорого стоячих лінз до окулярів. Наявність у дитини сколіозу і поперекової плоскостопості потребують індивідуального виготовлення взуття. Окрім цього, ці захворювання потребують прийому прийому ліків. Відповідачка сама виховує дитину від другого шлюбу [PERSON] 2011 року народження, який також страждає на періомідальну недостатність нижніх кінцівок, а після перелому ніжки на синдром підвищеного гіпертонусу кінцівок і деформація стопи та потребує нагляду і лікування у лікарів. У відповідача матеріальний стан покращився. Він працевлаштований, має стабільний заробіток, у Білопільському районі Сумської області у нього в оренді знаходиться 6 га землі. Він купив собі автомобіль, тому в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж раніше визначеному за рішенням суду, а саме в розмірі 900 грн. щомісячно до повноліття дитини. В позові про збільшення розміру аліментів [PERSON] просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали Щорським районним судом 05.02.2010 року. Вони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем-відповідачем, на даний час повнолітня та навчається в Сумському державному університеті на факультеті іноземної філології та соціальних комунікацій на платній основі, та [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON] За рішення Щорського районного суду від 14.08.2013 року сторони сплачують один одному аліменти. З позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 400 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, а з [PERSON] на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчатись стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн щомісячно до закінчення навчання. (а.с.38) Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від безумовного обов'язку утримання неповнолітньої дитини, законодавець поклав на батьків обов'язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тільки за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а тому при визначенні місця навчання дитини та можливості його оплати батькам слід узгоджувати ці дії та враховувати свій матеріальний стан, наявність достатніх доходів для оплати навчання. Матеріальне становище сторін визначається із наступного. Матеріальне становище повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, сплати за комунальні послуги за житло, проїзду, придбання одягу, продуктів харчування, стану здоров'я [PERSON]. Представники відповідача просять суд не брати до уваги, як доказ про стан здоров'я консультативний висновок, про консолідований компресійний перелом тіл грудних хребців [PERSON], аж за 2006 рік, з тих підстав, що дитина зараз цілком здорова та не надано оновлених довідок про стан здоров'я . На час ухвалення рішення Щорським районним судом 14.08.2013 року відповідачка [PERSON] мала задовільний стан здоров'я , проживала з малолітньою дочкою та сином. Після ухвалення рішення суду стан здоров'я відповідачки та її дітей значно погіршився, що підтверджується відповідними виписками та довідками (а.с.79-88) , (а.с.115) . Відповідачка не може працювати за станом здоров'я , у неї проведено операцію по видаленню зоба ІІІ ступеню і щитовидної залози, [PERSON] захворіла на цукровий діабет (а.с.138-139), стан здоров'я дитини [PERSON] потребує постійного нагляду та лікування. Дитина страждає на дисфункцію жовчно-вивідних шляхів, реактивні зміни підшлункової залози, зоб І ступеню, деформацію жовчного міхура, міопатію і астигматизм обох очей, сколіозу і поперекової плоскостопості (а.с.80-84,120). Відповідачка сама виховує дитину від другого шлюбу [PERSON] 2011 року народження, який також страждає на періомідальну недостатність нижніх кінцівок, а після перелому ніжки на синдром підвищеного гіпертонусу кінцівок і деформація стопи та потребує нагляду і лікування у лікарів (а.с.118), отримує соціальну допомогу (а.с.70). Дані обставини свідчать про погіршення стану здоров'я відповідачки та її дітей в порівнянні з попереднім періодом. До того ж в судовому засіданні належними доказами (а.с. 41-52,55,135), підтверджено, що відповідачка [PERSON], надає дитині постійну матеріальну допомогу, яка полягає в тому, що вона систематично поповнює її банківську картку, надсилає посилки. Наявність транспортного засобу у відповідачки не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на повнолітню дитину задоволенню не підлягають , оскільки встановлено, та підтверджено належними доказами, що матеріальне становище відповідачки в порівнянні з минулим періодом погіршилося. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину до 900 грн, щомісячно, то він не може бути задоволений з наступних підстав. Після ухвалення рішення суду від 14.08.2013 року майновий стан [PERSON] на думку суду залишився незмінним. Позивач хоча і працевлаштувався майстром газових мереж у Щорському УГГ ПАТ «Чернігівгаз» та отримує середньомісячну заробітну плату 2 462, 94 гривень за винятком аліментів (а.с.24)., але у нього змінився склад сім'ї. Він проживає разом з співмешканкою [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми. [PERSON], яка знаходиться у стані вагітності.( а.с.125-127) . Сплачує аліменти у розмірі 400 грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків на дочку [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Прожитковий мінімум на 2015 рік для дитини віком від 6 до 18 років становить 385,80 грн, позивач сплачує 400 грн. За 2013-2014 роки позивачем [PERSON] сплачено 10 200 грн за навчання дитини в університеті, що дорівнює 850 грн щомісячній сплаті. За перший семестр 2015 року сплачено 8850 грн, що становить 1475 грн помісячній вартості навчання. Наявність державного акту на праві власності на землю у Білопільському районі, суд не може розцінювати, як покращення його матеріального становища, оскільки ця обставина вже враховувалась при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі від 14.08.2013 року Щорським районним судом. Представниками відповідача- позивача [PERSON] оспорюють оплату за навчання [PERSON] батьком [PERSON], посилаючись на те, що оплату за навчання проводять дід та баба, але цей факт не підтверджений належним доказом. В разі збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі до 900 грн будуть порушені принципи розумності та справедливості, оскільки позивачу для існування буде залишатись менше прожиткового мінімуму на місяць. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що дочка [PERSON] неповнолітня [PERSON], [INFO], має незадовільний стан здоров'я , потребує додаткових витрат для лікування, спеціального взуття та інше. У такому разі [PERSON], може ставити питання, щодо участі батька у додаткових витратах на дитину. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed