Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

В березні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 02 жовтня 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку домоволодіння, яке розташовано по вул. Шевченка, № 13 в с. Строїнці Новоселицького району. Спадщину після його смерті вона прийняла своєчасно як спадкоємець за законом 1 черги. Інші спадкоємці спадщину не прийняли. Але оскільки спадкодавець не отримав при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, вона не може оформити на себе право власності на спадщину. Просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоселицького району № 176 від 10 березня 2016 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Шевченка, № 13 в с. Строїнці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали троє осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/3 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1970 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в [PERSON] сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 02 жовтня 2014 року чоловіка позивачки [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 259870 від 20 червня 1968 року вбачається, що [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON]. Позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка як спадкоємець за законом 1 черги, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці спадщину не прийняли. Однак, у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті свого чоловіка та своєчасно прийняла спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на 1/3 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved