Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 14.10.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Тому, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.10.2010 року в сумі 39326.49 гривень, з яких: 29400.13 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, 29400.13 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 9926.36 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Вказала, що кошти були необхідні їй для лікування і на даний час вона не має змоги їх повернути через важкий матеріальний стан, оскільки єдиним джерелом її доходу є пенсія по інвалідності (є інвалідом 3 групи). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних обставин. Судом встановлено, що 14 жовтня 201 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, довідки про видачу кредитних карток, довідки про зміну умов кредитування, виписки за договором. До позовної заяви банк також додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку». Згідно розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 19 липня 2020 року становить 39326.49 гривень, з яких: 29400.13 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, 29400.13 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 9926.36 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі анкети заяви позивач відкрив картковий рахунок та видав відповідачу кредитну картку з початковим кредитним лімітом, який в подальшому зріс до 15 000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач після отримання картки здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. З виписки, наданої позивачем чітко вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, знімала кошти в банкоматах, розраховувалась за товари та послуги, здійснювала грошові перекази. Крім цього, Відповідач частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці. Отже, з викладеного слідує, що відповідач не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема на погашення заборгованості. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх використання, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Судом при оцінці розміру тіла кредиту, яке позивач просить стягнути з відповідача, взято до уваги, що відповідач будь-яких заперечень чи спростувань щодо доводів заявлених позивачем та змісту заявлених вимог до суду не надала, а позов визнала повністю. За умовами Договору обов`язок відповідача включає повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення строкових платежів сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення із неї заборгованості у розмірі 39326.49 гривень, з яких: 29400.13 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, 29400.13 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 9926.36 гривень - заборгованість за простроченими відсотками визнала у повному обсязі. Наявність вказаної заборгованості доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2102 гривні. На підставі наведеного,

Outcome: approved