Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності йому вкладишу до трудової книжки серії БТ-І № 2856682 від 13 листопада 1992 року та довідки про заробітну плату № 05-69 від 26 березня 2008 року за період роботи у ВАТ «Берегометський лісокомбінат» з 1993 по 1997 роки, посилаючись на те, що при оформлені його на роботу у ВАТ «Берегометський лісокомбінат» помилково було записано її прізвище «Єфтемій» замість «Єфтеній», а тому вказана помилка була відображена у вказаних документах. Визнання факту належності йому даних документів має для нього юридичне значення для оформлення пенсії. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи управління Пенсійного фонду України в Новоселицькому районі в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що в період з 1992 по 1999 роки заявник працював трактористом у ВАТ «Берегометський лісокомбінат». Вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні вкладишу до трудової книжки серії БТ-І № 2856682 від 13 листопада 1992 року та довідки про заробітну плату № 05-69 від 26 березня 2008 року за період роботи у ВАТ «Берегометський лісокомбінат» з 1993 по 1997 роки, прізвище заявника помилково було записано «Єфтемій» замість «Єфтеній». Окрім пояснень представника заявника, вказане підтверджується показами допитаних судом свідків, паспортом заявника, трудовою книжкою заявника, вкладишем до трудової книжки та довідками ВАТ «Берегометський лісокомбінат», довідкою Костичанівської сільської ради Новоселицького району № 254 від 29 березня 2016 року та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Оскільки, заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо належності йому вказаних документів про роботу в ВАТ «Берегометський лісокомбінат» та законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved