Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 серпня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 274. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з різними поглядами на сімейне життя та обовязки. Можливість зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 5 квітня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. З наведених обставин подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Після розірвання шлюбу спільна дитина буде проживати разом з нею. Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2003 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 274. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 5 квітня 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя та обовязки. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішення суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved