Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28 травня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 13 грудня 2016 року [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON]. 13 квітня 2018 року позивачем було отримано відповідь Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 15 липня 2018 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на день смерті позичальника загальна заборгованість за кредитним договором складала 13466,74 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13466,74 гривень та судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року постановлено проводити судовий розгляд справи за позовом [PERSON] товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за правилами загального позовного провадження. Представник позивача на розгляд справи не зявився, до матеріалів позовної заяви надав заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач на розгляд справи не зявилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 28\~травня 2008\~року між\~Закритим акціонерним\~товариством комерційний\~банк «ПриватБанк»\~та [PERSON]\~укладено кредитний\~договір,\~за яким\~вона отримала\~кредиту\~розмірі 6200,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку,\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~згідно умов\~договору (а.с.11). 13 грудня 2016 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КИ №718668, видане 14 грудня 2016 року Марганецьким міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.20). На момент смерті [PERSON] за таким позичальником утворилась заборгованість за вказаним Кредитним договором, у загальному розмірі 13466 гривень 74 копійки, яка складається з:\~\~заборгованість за кредитом -\~\~4847 гривень 25 копійок, заборгованість\~\~ за відсотками - 8619 гривень 49 копійок. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON], померлої 13 грудня 2016, 06 листопада 2017 року заведено спадкову справу № 499/2017 за Претензією кредитора - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 06.11.2017 року за вх. № 2138/02-14. Інших заяв до Другої нікопольської державної нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. Згідно зі статтями 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~\~статтею 1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз'яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296\~ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Аналіз норм\~\~статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297\~ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування). За змістом статті 1282\~ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~\~від 30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз'яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281\~ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281\~ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені ст.\~1281\~ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право. Вимога може бути пред'явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов'язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Таким чином, звернувшись 06 листопада 2017 року до Другої нікопольської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст.\~1281\~ЦК України після смерті [PERSON], померлої 13 грудня 2016, ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримався строку пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору до спадкоємців померлого. Згідно відміток у паспортах громадянки України [PERSON], її місце реєстрації проживання визначено як: [ADDRESS] (а.с.19), що також збігається із містом реєстрації проживання на час життя померлої [PERSON]. З наведеного вбачається, що відповідач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], як особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому зобов'язана нести відповідальність перед кредитором за борговими зобов'язаннями померлої особи в межах вартості отриманого нею у спадщину майна. Суд також зауважує, що оскільки відповідачка, належним чином повідомлялася про день та час розгляду даної\~\~цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явилася, заперечень\~\~на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, то суд при заочному розгляді справи прийняв до уваги лише докази, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до листа від 07.07.2018 року № Е.65.0.0.0/3-365676, з 21.05.2018 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за договором б/н від 28.05.2008 року заборгованість у загальному розмірі 13466 гривень 74 копійки, яка складається з:\~\~заборгованість за кредитом -\~\~4847 гривень 25 копійок, заборгованість\~\~ за відсотками - 8619 гривень 49 копійок. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved