Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ В березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він знаходився у трудових відносинах з ДП «Торецьквугілля», зокрема з відокремленим підрозділом «Шахта «Північна». 14.02.2019 був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, в звязку зі скороченням чисельності. В цей же день розрахунок з ним всіх належних виплат при звільненні не провели, а саме не виплатили заборгованість по заробітній платі, вихідну допомогу та одноразову допомогу за довгорічну працю у вугільній промисловості у звязку з виходом на пенсію. Виплата остаточного\~розрахунку\~ проведена\~09.04.2019.Вважає, що відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, тому повинний виплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач, його представник в судове засідання не зявилися, просили розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надавши суду відзив на позов, в якому заявлені позовні вимоги не визнала, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що заробітна плата та розрахункові виплати при звільненні працівникам шахти, на якій працював позивач, виплачуються за рахунок коштів державної бюджетної програми «Реструктуризація вугільної та торфодобувної промисловості». ВП «Шахта «Північна» ДП «Торецьквугілля» є підприємством, що готується до повної ліквідації. З 2016 року шахта «Північна» повністю припинила роботу по видобутку рядового вугілля і тому власні кошти відсутні. На І півріччя 2019 року за кошторисом витрат ВП «Шахта «Північна» закладені кошти для виплат працівникам всіх сум, що належать їм від підприємства при звільненні за скороченням штату, який 5 квітня 2019 року був підписаний Міністерством енергетики та вугільної промисловості України. Станом на 09 квітня 2019 року всі належні кошти були сплачені позивачу. У звязку з цим, просить повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. При чому, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються КзпП України. Судом встановлено, що позивач з 09.09.2002 працював на ВП «Шахті «Північна» ДП «Торецьквугілля». Згідно до наказу № 17к від 14.02.2019 [PERSON] був звільнений з займаної посади в звязку зі скороченням чисельності на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП (а.с. 9). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або \~уповноважений \~ним \~орган \~зобов'язаний \~в \~день звільнення провести \~з працівником розрахунок у строки, \~зазначені в статті 116 цього Кодексу. Однак в порушення вказаних положень КЗпП України підприємство остаточний розрахунок з [PERSON] належних до сплати сум по оплаті заробітної плати, вихідної допомоги та одноразової допомоги за довгорічну працю у вугільній промисловості у звязку з виходом на пенсію не провели. Остаточний розрахунок з позивачем був проведений 9 квітня 2019 року. Згідно до ст. 116 КЗпП України \~при звільненні працівника виплата всіх сум, \~що належать йому від \~\~підприємства, \~установи, \~організації, \~провадиться \~в \~день звільнення. Виходячи із змісту ст. 117 КЗпП України в разі невиплати \~з \~вини \~власника \~або \~уповноваженого \~ним \~органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього \~Кодексу, \~\~при \~відсутності \~спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки \~по \~день \~фактичного розрахунку. Виходячи із змісту ст. 117 КЗпП України в разі невиплати \~з \~вини \~власника \~або \~уповноваженого \~ним \~органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього \~Кодексу, \~\~при \~відсутності \~спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки \~по \~день \~фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,\~ наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно з п. 2, п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно з п. 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством на число календарних днів за цей період. Таким чином, суд приходить до висновку, що не проведення своєчасного розрахунку з позивачем оплати заробітної плати, вихідної допомоги та одноразової допомоги за довгорічну працю у вугільній промисловості у звязку з виходом на пенсію є порушенням статей 47 та 116 Кодексу. У звязку з цим позивачу необхідно сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку належних до сплати сум \~за період з 14 лютого 2019 року по 9 квітня 2019 року. Відповідно до довідки про середню заробітну плату № 01/159 від 26.03.2019 (а.с. 18) середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 510 грн. 90 коп. Враховуючи зазначене, положення Порядку про обчислення середньої заробітної плати, а також \~встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача по справі на користь позивача необхідно стягнути розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 14.02.2019 по 09.04.2019 на загальну суму 19414 грн. 20 коп., виходячи із 38 робочих днів при середньоденному заробітку у розмірі 510 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, повязаний з розглядом справи, покладається на відповідача.

Outcome: approved