Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Пархомівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування своєї заяви позивачі вказали, що в грудні 2010 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Пархоменка,17 в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області, та земельна ділянка на території Пархомівської сільської ради. За життя батько склав заповіт, яким вищевказане майно заповів [PERSON]. Не бажаючи приймати спадщину за заповітом, [PERSON], склав про це нотаріально посвідчену заяву. З приводу прийняття спадщини після смерті батька позивачі звернулися до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, отримати свідоцтво про право на спадщину не змогли. Інших спадкоємців, окрім позивачів, включаючи тих, що мають право на обовязкову частку, немає. Оскільки вирішити питання про спадщину в позасудовому порядку не можливо, прохали визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, а також поновити строк звернення до суду. У відкрите судове засідання представник позивачів не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Матеріалами справи встановлено, що згідно даних погосподарської книги Пархомівської сільської ради за [PERSON] числиться житловий будинок по вул.Пархоменка,17 в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області, збудований в 1972 році. Однак, згідно довідки РКП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 29.03.2016 року, право власності на вищевказаний будинок не зареєстроване. 17 грудня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 285712, виданим Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 20 грудня 2010 року. Факт, що позивачі являються синами померлого підтверджується матеріалами справи. До складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], входить домоволодіння, розташоване за вищевказаною адресою, та земельна ділянка, площею 4,6257 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Пархомівської сільської ради, контур 41а, і належить останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 773693. Згідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... У відповідності до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 12.08.2005 року секретарем виконавчого комітету Пархомівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 449, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку заповів своєму синові [PERSON]. Однак, [PERSON], згідно його заяви від 21 березня 2016 року, посвідченої секретарем виконкому Пархомівської сільської ради, зареєстрованої в реєстрі за № 64, від прийняття спадщини за заповітом після смерті батька відмовився, бажаючи приймати спадщину за законом. Зважаючи на викладене, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив. [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] та являються спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців немає, оскільки інших дітей у [PERSON] не було, а його дружина померла раніше, у 1993 році. Відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку є суттєвою перешкодою для позивачів в отриманні свідоцтв про право на спадщину, оскільки, згідно відповіді завідувача Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.03.2016 року, у разі відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно свідоцтво про право на спадщину не видається. Крім того , відповідно до відповіді Краснокутської ДНК від 25.05.2016 року . спадкова справа заводилася після [PERSON] , заяви про прийняття чи відмову від неї до нотаріальної контори не надходили , спадкова справа не заводилася , свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319, в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Суд вважає доведеним факт належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул.Пархоменка,17 в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області. Виходячи з цього, вказаний обєкт нерухомого майна може бути успадкований спадкоємцями на загальних підставах. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені належними доказами, а також не порушують права свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивачі пропустили строк звернення до суду. Розглянувши пояснення [PERSON] та [PERSON], суд дійшов висновку про поновлення вказаного строку, оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved