Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

АТ «Харківобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 15 квітня 2020 року близько 01 год. 30 хв. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом - автомобілем «RENAULT», державний номер [NUMBER] , в с. Колонтаїв по вулиці Центральна, під час руху заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив наїзд на електроопору ПЛ-0,4 кВ ТП-52. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталося з вини відповідача [PERSON] , було пошкоджено електроопору №3. Згідно акту оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання, в результаті ДТП, матеріальні збитки складають 19413 грн. 96 коп. 12.10.2020 року на рахунок АТ «Харківобленерго» страховою компанією ПрАТ «УПСК» була здійснена виплата страхового відшкодування, в розмірі 11590 грн. Різниця недоплати складає 7823 грн. 96 коп. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Харківобленерго» майнову шкоду у розмірі 7823 грн. 96 коп. і судові витрати. Представник позивача АТ «Харківобленерго» у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 15.04.2020 року близько 01 год. 30 хв. [PERSON] , по [ADDRESS], керуючи автомобілем «RENAULT» державний номер [NUMBER] , з напівпричепом «DENNISON» державний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечним здійснив наїзд на електроопору пошкодивши її, внаслідок чого завдав матеріальні збитки АТ «Харківобленерго». Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 02.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (справа №627/447/20). Зазначена постанова набрала законної сили 13.07.2020 року (копія) (а.с.40-41). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. На момент вчинення ДТП цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано полісом №АО/1225495 від 31.05.2019 року (копія) у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, - 100000 грн., франшиза 2000 грн. (а.с.31). Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV). Стаття 6 Закону №1961-ІV передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 22 вказаного Закону №1961-ІV регламентує, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст.12 Закону №1961-ІV). З матеріалів справи слідує, що згідно акту оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання АТ «Харківобленерго», внаслідок пошкодження: Опори з/б СВ-9,5-2,0 - 1 шт., яка встановлена на ПЛ 0,4 кВ ТП-052 с. Колонтаїв 4,232 км., що обслуговується Краснокутським РВ, виконаного оцінювачем ТОВ «ПІВНІЧНО-СХІДНА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» від 15.04.2020 рок на підставі наданих вихідних даних визначено розмір збитків, у сумі 13590 грн. без ПДВ (а.с.5, 34). Відповідно до кошторису №557/1327 від 15.04.2020 року розрахованого АТ «Харківобленерго» вартість відновлювальних робіт по заміні залізобетонної опори, становить 19413 грн. 96 коп., які складається із: вартості робіт (прямі витрати з урахуванням коефіцієнтів, матеріали не враховані цінником, витрати на машини та механізми) на суму 16178 грн. 30 коп.; ПДВ 20% - 3235 грн. 66 коп., з яким погодився відповідач [PERSON] про що свідчить його підпис (а.с.6-7, 35-36). 10.06.2020 року АТ «Харківобленерго» звернулося до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»із заявою про страхове відшкодування, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «RENAULT» державний номер [NUMBER] (копія)(а.с.32). 12.10.2020 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було сплачено АТ «Харківобленерго» страхове відшкодування у розмірі 11590 грн., зменшене на суму франшизи та без ПДВ, що підтверджується платіжним повідомленням (а.с.42). Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно вирішує про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року (справа № 6-2808цс15) Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Суд зазначає, що дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. З наведеного слідує, що особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018 року по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із тим, що позивачеві АТ «Харківобленерго» страховиком ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 11590 грн., яка повністю не покриває завдані збитки, тому у відповідності до вимог ст.1194 ЦК України, для повного відшкодування завданої шкоди, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. За таких обставин, позовні вимоги АТ «Харківобленерго» є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] накористь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: approved