Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів заборгованості в загальному розмірі 188533,57 грн., в солідарному порядку. Свої вимоги позивач обґрунтував укладенням між ПАТ «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого він є, та [PERSON] кредитного договору, про кредитування останнього на загальну суму 22140,00 дол. США, та неналежним виконанням позичальником його зобов'язань, що випливають із такого договору. Разом з тим позивач вказав на те, що відповідач [PERSON] є поручителем перед кредитором за зобов'язаннями позичальника у зазначеному кредитному договорі, та за такого, на вимогу кредитора, несе солідарну, з [PERSON], відповідальність за вказаними зобов'язаннями. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток та ухвал на адресу реєстрації їх місця проживання, що вбачається з відповідних довідок ВАДР ДМС України в Одеській області. Відповідно до ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 09.10.2008 року Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», яке є повним правонаступником Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір №273-А. Згідно умов Кредитного договору, Позивач надав позичальнику кредит у сумі 22140,00 дол. США, строком до 08.10.2014р. а позичальник в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити нараховані відсотки (13,2% річних) у строк до 08.10.2014 року, шляхом здійснення строкових платежів згідно графіку погашення кредиту (щомісяця, до 15 числа кожного місяця). Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі 22140 (двадцять дві тисячі сто сорок) дол. США, що вбачається з долученої до матеріалів справи копії валютного меморіального ордеру №1 від 09.10.2008 року та валютного меморіального ордеру №200 від 09.10.2008 року). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак всупереч взятим на себе обов'язкам та зазначеним правовим положенням позичальник своїх зобов'язань з своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконував, що вбачається з наданого до суду розрахунку. Відповідно до положень ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних йому процентів. В зв'язку з викладеними обставинами щодо прострочення виплат з погашення кредиту, позивач звернувся до божника та поручителя з письмовими вимогами щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, однак такі вимоги залишились без задоволення, в зв'язку з чим заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 16.09.2014 року складає 14611,49 дол. США (що за розрахунками позивача, проведеними на день розрахунку заборгованості у відповідності до офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України на вказану дату еквівалентно 188533,57 грн., та з яких строкова заборгованість за кредитом - 171125,60 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 14925,28 грн., нараховані відсотки - 342,58 грн., прострочені відсотки - 2140,11 грн.) Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права (особистого немайнового або майнового права та інтересу) у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Виходячи з наведених обставин, та приймаючи до уваги посилання позивача на укладений між ним та [PERSON] 09.10.2008 року договір поруки, за яким остання взяла на себе зобов'язання поручителя за зобов'язаннями позичальника у кредитному договорі №273-А, та у випадку порушення позичальником належного виконання його обов'язків зобов'язалась виступати перед кредитором як солідарний боржник, виходячи з того, що в силу положень ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язань не допускається, та відповідно до положень ст. 625 ЦК України - боржники не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, вказуючи на положення ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, та необхідність задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат в розмірі по 942,67 грн.

Outcome: approved