Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 11 березня 2020 року на загальну суму 21878 грн. 58 коп., з яких 13021 грн. 15 коп. - заборгованість за тілом кредита, 3949 грн. 65 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625, 3389 грн. 75 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1018 грн. 03 коп. штраф (процентна складова), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 29 грудня 2009 року відповідач отримав кредитний ліміт на картковий рахунок, який поступово збільшився до 10200,00 грн., яким відповідач активно користувався. Крім того, відповідач своїм підписом у анкеті-заяві та у довідці про умови кредитування від 29.12.2009 року підтвердив, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» умовами, правилами та тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, однак порушив умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість. Ухвалою суду від 10.04.2020 року відкрито провадженняу справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження. Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені по місцю проживання відповідача, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Відповідач вказані документи отримав, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про дату розгляду справи. Станом на 19.08.2020 року відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. Представник позивача про дату розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи та доказів заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-284 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як убачається із заяви [PERSON] від 29.12.2009 року, вона містить пункт наступного змісту: «Я ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді». Крім того, відповідач 29.12.2009 року підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів льотного періоду». Відповідно до вказаної довідки сторони погодили базову відсоткову ставку на місяць за користування кредитними коштами у розмірі 2,5%, умови нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а також умови нарахування штрафу при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій (а.с.35-36). Таким чином, під час укладення договору б/н від 29.12.2009 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. З урахуванням наведеного, вказаний вище кредитний договір складається із заяви позичальника, довідки про умови кредитування та умов та правил надання банківських послуг. Отже, доведеним є факт, що 29.12.2009 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, пені та штрафів з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що пунктом 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Також пункт 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Таким чином, рішення про розмір кредитного ліміту банк приймає вже після підписання заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Таким чином, з позовної заяви вбачається, що відповідно до розрахунку банку відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином, в результаті чого станом на 11 березня 2020 року за кредитним договором від 29.12.2009 року виникла заборгованість на загальну суму 21878 грн. 58 коп., з яких 13021 грн. 15 коп. - заборгованість за тілом кредита, 3949 грн. 65 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625, 3389 грн. 75 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1018 грн. 03 коп. штраф (процентна складова). Щодо вимог про стягнення з відповідача: 3389 грн. 75 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1018 грн. 03 коп. штраф (процентна складова), суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, за таких обставин нарахування Банком одночасно пені і штрафу здійснено з недотриманням положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те саме порушення. В той же час, оскільки представник позивача не довів необхідності стягнення з відповідача штрафу чи пені, та з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 3389,75 грн. Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Крім того, відповідач 29.12.2009 року підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки, відповідно до якої сторони погодили умови нарахування штрафу при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Судом визначено, що сума невиконаного зобов`язання щодо платежів, що передбачені договором від 29.12.2009 року - 13021,15 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту, а тому процентна складова штрафу повинна обчислюватись від даної суми, та складає 651,06 грн. Щодо нарахованої позивачем заборгованості за відсотками, нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК у розмірі 3949,65 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції ВСУ № 6-2129цс16 від 19.10.2016, проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, відсотки від простроченої суми заборгованості, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним нараховувались відсотки відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~за період з 01.11.2019 року 11.03.2020 року з розрахунку 84% річних. В той же час, статтею. 625\~ЦПК України\~передбачено можливість нарахування відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі три проценти річних від простроченої суми. Розгладаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача відсотки відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~саме за період з 01.11.2019 року 11.03.2020 року, суд самостійно здійснює розрахунок вказаних відсотків \~за період з 01.11.2019 року 11.03.2020 року виходячи із встановлених ст.\~625\~ЦК України 3% річних від простроченої суми зобов`язання. Як вже встановлено судом, сума невиконаного зобов`язання становить 13021,15 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту. Суд не враховує в суму невиконаного зобов`язання нараховані штрафи, так як вони по своїй суті є вже санкцією, що передбачена договором, за порушення основного зобов`язання, та є додатковим зобов`язанням. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України в розмірі 141,27 грн. (13021,15*3*132(кількість днів прострочення виконання зобов`язання за період з 01.11.2019 року 11.03.2020 року) : 365: 100 = 141,27). Таким чином,\~суд знаходить\~позов обґрунтованим\~в частині\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованості за\~кредитним договором\~від 29.12.2009\~року в\~загальній сумі 14313,48\~грн.,\~яка складається\~з: 13021,15\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту; 141,27\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками,\~нарахованими на\~прострочений кредит\~згідно ст.\~625\~ЦК України\~за період\~з 01.11.2019\~року 11.03.2020\~року, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 651,06 грн. штраф (процентна складова). Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1375,13 грн. (65,42 % від 2102 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial