overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1978 року. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Протягом сумісного проживання подружжя не знаходить між собою спільної мови, мають різні погляди на життя та обовязки. В сімї відсутнє взаєморозуміння, відбуваються сварки і, як наслідок, між сторонами склалися неприязні відносини, при яких подальше проживання разом стало неможливим. На даний час між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сімї не приймають. Вказуючи на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач надала суду заяву з проханням справу заслухати у її відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи\~ за її відсутності. Враховуючи неявку сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Маслова) [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 1978 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області, актовий запис №61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ВЛ № 440784 (а.с.8). З наданих суду доказів убачається, що сім'я сторін у звязку з відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові, постійними сварками, розпалася остаточно і зберегти її неможливо. За таких обставин шлюб має бути розірвано. Спору про розділ майна між подружжям не виникає. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачу, згідно її заяви, залишити прізвище Подушко. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2012 року. Від шлюбу мають доньку Дарину, 16 жовтня 20012 року народження. Позивач в заяві вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося через порушення нею подружньої вірності. На даний час між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сімї не приймають. Вказуючи на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач надала суду заяву з проханням справу заслухати у її відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи\~ за її відсутності. Враховуючи неявку сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сколожабська) [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №177634 (а.с.3). З наданих суду доказів убачається, що сім'я сторін у звязку з відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові, порушенням шлюбної вірності, розпалася остаточно і зберегти її неможливо. За таких обставин шлюб має бути розірвано. Спору про розділ майна між подружжям не виникає. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачу, згідно її заяви, залишити прізвище Арчелкова. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказав, що з 08 серпня 2014 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 352. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері протягом трьох місяців. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 травня 2012 року померла його мати [PERSON] Він є юридично необізнаною особою щодо порядку подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, в період з 24 жовтня 2012 року він захворів та проходив курс лікування, що також унеможливили подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Ріпкинського районного суду від 13 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі представник [PERSON] [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що на момент спливу шестимісячного строку для звернення із заявою до нотконтори про прийняття спадщини позивач перебував на лікуванні. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що сільська рада визнала позов і не претендує на спадщину. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що мати позивача [PERSON] померла 04 травня 2012 року. У червні 2012 року [PERSON] склав у Вишнівській сільській раді заяву до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори про прийняття ним спадщини після смерті матері. За повідомленням Першої Чернігівської державної нотаріальної контори від 04 квітня 2017 року спадкові справи після смерті батьків позивача не заводились. У жовтні 2012 року [PERSON] отримав побутову травму ( вивих суглобу), на стаціонарному лікуванні не перебував, в період з 29 жовтня 2012 року по 06 листопада 2012 року проходив курс фізіотерапії у Вишнівському ФАПі. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що є надуманими твердження позивача про необізнаність із порядком подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, відсутні дані про те, що за станом здоров»я позивач не зміг звернутися до нотаріальної контори. Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави. Відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, Вишнівська сільська рада позовні вимоги визнала ( а.с. 29). Визнання відповідачем позову не протирічить приписам законодавства та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування гаража загальною площею 21,8 кв.м., по вул. Михайлівській, 17, в м. Красилів Хмельницької області укладений між ним та відповідачем 20.01.2017 та посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] за реєстровим № 50, а також, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0,0022 га., кадастровий № 6822710100:01:002:1059 для будівництва індивідуальних гаражів по вулиці Михайлівській в м. Красилів Хмельницької області, біля будинку № 17, укладений між ним та відповідачем 20.01.2017 та посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] за реєстровим № 51, з таких підстав. Він є власником вказаних гаража та земельної ділянки. За станом здоровя він потребував додаткових коштів і вирішив продати гараж та ділянку. На прохання свого сина [PERSON] переоформити на нього гараж та ділянку, у замін на що той пообіцяв надавати йому необхідну матеріальну допомогу на життя та лікування, він погодився та оформив договори відчуження, які були посвідчені приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровими номерами 50 та 51. Підписуючи договори він вважав, що укладає із сином договори довічного утримання. Через тиждень після укладення договорів відповідач відмовився матеріально йому допомагати і пояснив, що не зобовязаний за укладеними договорами його утримувати. Таким чином, зважаючи на те, що він є особою похилого віку, спірні договори укладав у період коли потребував лікування та коштів на його проведення, мав на меті отримання від відповідача догляду та необхідної допомоги, а тому, у нього було відсутнє волевиявлення на безоплатне відчуження спірних гаража та земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, на підставі положення ст. 229 ЦК України, просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 25 листопада 1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Бджільнянській сільській раді Теплицького району Вінницької області, актовий запис за №7. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітню доньку [PERSON]. Вказав, що сімейне життя не склалось, оскільки дружина не піклувалась про створення нормальних сімейних відносин, вони мають різні погляди на життя, проживають окремо і поновлювати подружні стосунки він не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сімю зберегти неможливо, так як він має намір утворити нову сімю. За таких обставин вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнала. Пояснила, що з вини позивача, який не піклувався про сімю, сімейні відносини з 28 лютого 2017 року припинено. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року, шлюб зареєстровано Бджільнянською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 7. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою, що сторонами не заперечується. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя не склалось через поведінку відповідача, відповідач проти позову не заперечує, сторони проживають окремо з 28 лютого 2017 року, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси сторін та неповнолітньої дитини, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2011 року Виконавчим комі-тетом Самчиківчької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 109. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - Ангеліна, 17 липня 2012 року наро-дження, спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів, сто-рони разом не проживають з січня 2015 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя ра-зом не проживає, спільне господарство не ведеться та сторони не бажають примири-тись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 серпня 1983 року Ярмолинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сімя не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачем в них є двоє дітей, які вже досягли повноліття. Спільне життя не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, життя та побут. З листопада 2016 року вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сімї є неможливим. Позивач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 1983 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від спільного проживання мають двоє повнолітніх дітей. На даний час сторони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Дані обставини визнані сторонами, а також підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №154571 від 02.12.2016 (а.с. 8); довідкою Ярмолинецької селищної ради №113 від 09.03.2017 про склад сімї [PERSON] (а.с. 10). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.01.2007 він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося внаслідок різності їх з відповідачем поглядів на життя, характерів та уподобань. Зникли почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. Між ними постійно виникали конфлікти. Внаслідок чого протягом останнього року вони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Примирення між ними виключається. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 07.01.2007 сторони уклали шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя сторін не склалося внаслідок різності їх поглядів на життя, характерів та уподобань. Зникли почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. Між сторонами постійно виникали конфлікти. Внаслідок чого з листопада 2016 року сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №027903 виданим 07.01.2007 Заслучненською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved