Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В березні 2016 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO], останнє місце проживання: [INFO], яка померла 12 червня 2016 року у смт. Новоозерне, м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що [PERSON] була її матірю. 12 червня 2016 року її матір [PERSON] померла, перебуваючи на тимчасово окупованій території у смт. Новоозерне, м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим. Документом, що підтверджує факт смерті її матері є медичне свідоцтво про смерть серії 35 № 003845 від 14.06.2016 року, виданого ГБУЗ РК «КРБСМЕ» Євпаторійське відділення. Заявник вказала, що вона на виконання вимог законодавства, щодо реєстрації факту смерті, у звязку із жахливою смертю своєї матері, доставленням тіла померлої на територію України для здійснення поховання, звернулася до Красногвардійського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Але, 16 червня 2016 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її матері, оскільки нею для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву та просив задовольнити її в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що повністю покладається на рішення суду. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частинами 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявник є дочкою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії VI-КИ № 419472 від 06.02.1992 року. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 35 № 003845 від 14.06.2016 року, складеного за формою первинної облікової документації № 106/у-08, затвердженої Наказом «Міністерства охорони здоров'я» Росії, та ГБУЗ РК «КРБСМЕ» Євпаторійське відділення, [PERSON], [INFO], померла 12 червня 2016 року у смт. Новоозерне, м. Євпаторія Автономна Республіка Крим внаслідок потоплення у воді під час знаходження у відкритому водоймищі в озері Донузлав. Факт смерті [PERSON] 12 червня 2016 року у смт. Новоозерне, м. Євпаторія Автономна Республіка Крим підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є батьками померлої, і які вказали, що їхня дочка [PERSON] дійсно померла, вони (свідки) бачили тіло покійної та були присутні на її похованні. При цьому, форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоровя або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому, видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. При цьому, з відмови начальника Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 16.06.2016 року за № 76/15-25, наданої заявнику, вбачається, що наданий заявником документ підтвердження факту смерті [PERSON], виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим, йому відмовлено у державній реєстрації смерті. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. [PERSON] Крим, згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з тим, що смерть [PERSON] настала на території смт. Новоозерне, м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, на території якої нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується з тим, що отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими. При цьому, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що [PERSON], [INFO], померла 12 червня 2016 року у смт. Новоозерне, м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим не оспорюється, а заявлена її дочкою заява покликана на підтвердження наявності факту смерті її матері. Встановленням даного факту права та інтереси третіх осіб порушені не будуть, а тому, суд вважає можливим задовольнити дану заяву. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт смерті [PERSON], [INFO], останнє місце проживання: [INFO], яка померла 12 червня 2016 року у смт. Новоозерне, м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, допустивши по справі негайне виконання рішення суду в порядку ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved