Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 21 січня 2019 року між банком та [PERSON] на умовах публічної оферти, було укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифи за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку. Окрім того, з відповідачем оформлено заяву на встановлення максимальної кредитної лінії в розмірі 250000 гривень зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами на строк дії кредитної картки. Згідно висновку-рішення погодження надання (встановлення) кредиту за №АА266952568/230119 від 23 січня 2019 року відповідачу за цільовим призначенням «кредитування на споживчі цілі» за номером рахунку № [NUMBER] встановлено ліміт (відновлювальну кредитну лінію) у розмірі 30000 гривень, процентна ставка визначена у розмірі 0,001 % річних, комісійна винагорода - 3,2 %. Оскільки позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а останній в порушення норм закону та умов Договору свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 23 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 33400 гривень 09 копійок, в тому числі: заборгованість по кредиту - 29936 гривень 01 копійку, заборгованість по відсотках - 3312 гривень 22 копійки, заборгованість за комісією - 59 гривень 80 копійок, заборгованість по пені - 7 гривень 30 копійок, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту - 0,00 гривень, пеня за несвоєчасну сплату комісії - 0,00 гривень, сума сплаченої пені - 0,00 гривень, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 76 гривень, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 13 гривень 36 копійок, 3 % річних за несвоєчасну сплату комісії - 16 гривень 06 копійок, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0,00 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 0,00 гривень, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 33400 гривень 09 копійок та понесені судові витрати. Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі, учасників якої повідомлено, що розгляд її здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, оскільки в 2021 році частково погашав заборгованість по кредиту, про що надав суду відповідні докази. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, 21 січня 2019 року між банком та [PERSON] на умовах публічної оферти, було укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п.п. 3.4.1 заяви про приєднання відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифи за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку (а.с. 33 на звороті). Окрім того, з відповідачем оформлено заяву на встановлення максимальної кредитної лінії в розмірі 250000 гривень зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами на строк дії кредитної картки. Згідно висновку-рішення погодження надання (встановлення) кредиту за №АА266952568/230119 від 23 січня 2019 року відповідачу за цільовим призначенням «кредитування на споживчі цілі» за номером рахунку № [NUMBER] встановлено ліміт (відновлювальну кредитну лінію) у розмірі 30000 гривень, процентна ставка визначена у розмірі 0,001 % річних, комісійна винагорода - 3,2 %. Відповідно до договору п. 1.18.4 відповідач зобов`язувався щомісячно повертати кредит шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, частина перша статті 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Так ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] станом на 23 серпня 2020 року має заборгованість по кредиту в розмірі 33400 гривень 09 копійок, в тому числі: заборгованість по кредиту - 29936 гривень 01 копійку, заборгованість по відсотках - 3312 гривень 22 копійки, заборгованість за комісією - 59 гривень 80 копійок, заборгованість по пені - 7 гривень 30 копійок, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту - 0,00 гривень, пеня за несвоєчасну сплату комісії - 0,00 гривень, сума сплаченої пені - 0,00 гривень, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 76 гривень, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 13 гривень 36 копійок, 3 % річних за несвоєчасну сплату комісії - 16 гривень 06 копійок, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0,00 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 0,00 гривень. Однак, з наданих відповідачем квитанцій від 26 січня 2021 року вбачається, що [PERSON] сплатив на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 2000 гривень, 04 лютого 2021 року - 3500 гривень, 11 лютого 2021 року - 1500 гривень, 17 лютого 2021 року - 1600 гривень. Відтак, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача за кредитним договором становить 24800 гривень 09 копійок. Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання ) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи приписи вищезазначених норм ЦК України та положення Договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог про стягнення з відповідача процентів та пені в заявленому позивачем розмірі на їх користь. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 24800 гривень 09 копійок. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку внатурі. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кошти по кредитному договору та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитними коштами, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідач надав суду посвідчення серія № [NUMBER] від 21 квітня 2017 року в якому зазначено пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війно - учасників бойових дій. Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674 - VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Однак, суд зазначає, що позивачем права відповідача при розгляді даної справи не порушені, відтак підстави для звільнення його від сплати судового збору відсутні, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1560 гривень 76 копійки на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial