Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В вересні 2013 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною позовною заявою. З урахуванням уточнень просив суд визначити, що [PERSON] у спільній сумісній власності належить ? частка квартири [ADDRESS], [PERSON] у спільній сумісній власності за життя належало ? частка квартири [ADDRESS] та просив припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що 08.06.1982 р. він уклав шлюб з [PERSON], який було зареєстровано Відділом запису актів цивільного стану Кіровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська та зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації актів цивільного стану № 447. На підставі Розпорядження (наказу) Виконкому Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 3/16-96 від 04.01.1996 р. Позивач та [PERSON] набули права власності на [ADDRESS] загальною площею 35,8 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 04.01.1996 р. 12.10.2004 р. шлюб між Позивачем та [PERSON] було розірвано, відповідно до чого Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська у Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний запис № 419. [INFO] [PERSON] померла, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис № 919. 25 грудня 2012 р. до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті його сестри [PERSON], мотивуючице тим, що інших спадкоємців її майна немає, а тому він є єдиною особою, яка є спадкоємцем за законом. За життя [PERSON] між померлою та Позивачем в натурі майно поділено не було, а тому позивач не має можливості належним чином користуватися та розпоряджатися належною йому у квартирі часткою, оскільки його частка на день подання позовної заяви жодним чином не визначена, що стало підставою для звернення до суду. Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та наполягав на її задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник відповідача Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судові засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Відповідно до заяв просив справу слухати у його відсутність, та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, 08.06.1982 р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який було зареєстровано Відділом запису актів цивільного стану Кіровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська та зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації актів цивільного стану № 447. (а.с.8) Відповіно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.1996 року Виконкомом міської Ради народних депутатів, на підставі Розпорядження (наказу) № 3/16-96 від 04.01.1996 р. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить [ADDRESS] загальною площею 35,8 кв.м. (а.с.7) 12.10.2004 р. шлюб між Позивачем та [PERSON] було розірвано, відповідно до чого Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська у Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний запис № 419. (а.с.8) [INFO] [PERSON] померла, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис № 919. (а.с. 9) Згідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. [PERSON] померла [INFO] і здійснити виділ частки не можливо. З матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO] вбачається, що 25.12.2012 року до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувся відповідач по справі [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті його сестри [PERSON], мотивуючи тим, що інших спадкоємців її майна немає, а тому він є єдиною особою, яка є спадкоємцем за законом. Однак позивач [PERSON] не може розпоряджатися своєю власністю, а відповідач по справі не має можливості прийняти спадщину після померлої [PERSON], оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS] визначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. При таких обставинах суд вважає за можливим визнати, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та змінити правовий режим у праві спільної сумісної власності на квартиру зі спільної сумісної власності на спільну часткову. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved