Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Краснокутської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У своїй заяві позивач зазначила, що 16 лютого 2005 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке позивач має намір успадкувати, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Мопрівська,8 в смт.Краснокутськ, що належав на праві власності [PERSON]. Маючи намір прийняти спадщину, в березні 2015 року вона звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини і одночасно рекомендовано звернутися до суду. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, прохала його задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та прохав слухати справу у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час судового засідання було встановлено, що 16 лютого 2005 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ВЛ №015318, виданим відділом РАЦС Краснокутського РУЮ. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно. За життя [PERSON] заповідала все своє майно позивачу та онуку [PERSON], що підтверджується заповітом посвідченим державним нотаріусом 19.09.1984 року. Позивач [PERSON], у відповідності до ст.1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги. Як вбачається з постанови Краснокутської державної нотаріальної контори від 03.03.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини , яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому слід враховувати, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Обгрунтовуючи свій позов, [PERSON] зазначила, що заяву про прийняття спадщини не подала через те, що є особою похилого віку та за станом здоров'я не виходить за межі свого домоволодіння. [PERSON] перебуває на обліку в територіальному центрі соціального обслуговування Краснокутської РДА з 10.02.2005 року. Територіальний центр надає їй соціальну допомогу, в тому числі, працівники приносять продукти харчування. Крім того, вона доглядає за своєю сестрою [PERSON], яка страждає психічним розладом і потребує постійного догляду. Зазначені обставини свідчать про наявність, в розумінні ч.3 ст.1272 ЦК України, поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Позивач надала суду достатньо доказів на підтвердження існування причин, пов'язаних з істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини. Суд прийшов до висновку, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved