Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

АТ «СК «АХА Страхування» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 43751,59 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що 10.07.2014 у місті (Горішні Плавні) Комсомольську з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого позивачем транспортного засобу «Даймлер-Бенц». На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Даймлер-Бенц» була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування». На виконання умов договору позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 43751,59 грн. , яке наразі прохають стягнути в порядку регресу з [PERSON] Ухвалою суду від 11.10.2018 (а.с.70) провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, тому суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.04.2015 (а.с.21-27), [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. На підставі ст.75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 18.09.2015 вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.04.2015 щодо [PERSON] в частині звільнення на підставі ст.75 КК України від призначеного судом покарання скасовано. Постановлено новий вирок, яким [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі (а.с.28-33). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу автомобіль [NUMBER], зареєстрований за [PERSON]І.(а.с.13). 02.10.2013 між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС6420655. Предметом вказаного договору були майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Деймлер-Бенц» моделі «230Е» державний номерний знак [NUMBER] (а.с.18). Згідно з наданими копіями страхових актів від 12.10.2015 складеними АТ «СК «АХА Страхування» (а.с.39-46) розмір відшкодування за страховим випадком від 10.07.2014 склав 43751,59 грн. та був виплачений позивачем страхувальникам [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідними платіжними дорученнями за №201052 від 15.10.2015, № 201406 від 16.10.2015, №201056 від 15.10.2015, № 201191 від 15.10.2015, № 201189 від 15.10.2015 (а.с.47-51). Крім того з сум страхового відшкодування позивачем було утримано військовий збір та податок на доходи фізичних осіб, що підтверджується платіжними дорученнями № 201088 від 15.10.2015, № 201089 від 15.10.2015, № 203418 від 29.10.2015, № 203419 від 29.10.2015 (а.с. 52-55). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні згаданої дорожньо-транспортної пригоди доказуванню не підлягає. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч.1 ст.1188 ЦК України). Відповідно до п. а ст.38.1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved