Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VIW3A800000855. Згідно умов договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 8676,76 дол. США на термін до 06.03.2013 року, а відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов договору відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в неї перед банком заборгованості станом на 09.08.2013 року в розмірі 29572,84 дол. США, що еквівалентно 236286, 99 грн., яка складається з: 7750,28 дол. США - заборгованості за кредитом; 1555,41 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2603,00 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 16226,12 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань договору, а також 31,29 дол. США - штрафу (фіксованої частини) та 1406,74 дол. США - штрафу (процентної складової). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитеь поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № VIW3A800000855 від 12.08.2008 року. Боржник і поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов договору поруки позивачем було направлено на адресу відповідачів письмові вимоги із зазначенням невиконаних зобов'язань за кредитним договором. Однак, дані вимога залишені відповідачами без задоволення. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачами не погашається, позивач просить стягнути її солідарно з відповідачів в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № VIW3A800000855, за умовами якого банк надав останньому кредит у сумі 8676,76 дол. США, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на термін до 06.03.2013 року (а.с. 13-18). Пунктом 16.1.3 договору визначено, що кредит надається з метою придбання позичальником автомбіля, оплати реєстрації предмета застави в Державному Реєстрі та оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 6.2. кредитно-заставного договору [PERSON] зобов'язалась використати кредит на цілі зазначені в договорі, сплачувати проценти за користування кредитом, винагододу та погашати іншу заборгованість згідно договору. Згідно п. 14.3 вищезазначеного договору у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, вона сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. Відповідно до п. 2.2. договору для забезпечення повного і своєчасного виконання [PERSON] зобов'язань за цим договором, вона надала банку в заставу автомобіль. В забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] перед банком між банком та [PERSON] укладено 07.03.2008 року договір поруки, відповідно до якого остання поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № VIW3A800000855 від 07.03.2008 року. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. (а.с.21). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитно-заставним договором № VIW3A800000855 від 07.03.2008 року, надавши [PERSON] кредит у розмірі 8676,76 дол. США. Даний факт підтверджується ордером розпорядженням № VIW3A800000855 від 07.03.2008 року (а.с. 20). Встановлено судом і те, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, що призвело до утворення в неї заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором суд встановив, що станом на 09.08.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитом складає 29572,84 дол. США, яка складається з: 7750,28 дол. США - заборгованості за кредитом; 1555,41 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2603,00 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 16226,12 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань договору, а також 31,29 дол. США - штрафу (фіксованої частини) та 1406,74 дол. США - штрафу (процентної складової) (а.с. 4-6). Згідно п.п. 5,6 договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.1 цього договору, банк направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання, а поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Як встановлено з матеріалів справи позивачем на адресу відповідачів були направлені судові вимоги про необхідність погашення заборгованості по кредиту рекомендованими листами, що підтверджується реєстрами поштових відправлень (а.с. 8, 9-11, 12). Вказані вимоги залишені відповідачами без задоволення. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором, утворення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає що дана заборгованість з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача солідарно слід стягнути 2362,87 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved