Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] акціонерного товариство «Терра Банк» на його користь матеріальні збитки від депозитних вкладів з нарахованими відсотками в розмірі 222375,62 грн., стягнути солідарно з [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» на його користь моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. та судових витрат в сумі 224,41 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він користувався послугами [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» на протязі декількох останніх років. На час введення до Банку Тимчасової Адміністрації у відповідача було вже розміщено 12 його депозитних вкладів за різними строками повернення вкладу та під різні відсотки і з різними строками їх виплати, а також пенсійний рахунок. З травня 2014 року про фінансовий стан установи працівники 4-го відділення Банку приховали від нього та свідомо дезінформували. З травня 2014 року відповідач перестав повертати вклади відповідно закінченим за строком дії Договорам. Позивач був вимушений проланговувати вклади. Крім того, 19 червня 2014 року вони взяли від позивача додаткові депозити в сумі на 80000 грн. На письмові вимоги позивача до відповідачів у Дніпропетровську і до головного офісу в Києві повернути депозит своєчасно і достроково, та на інші скарги, він не отримав ні відповіді, ні коштів. Представник Банку, яка оформляла його депозити, пенсію на картковий рахунок, та яка завела його в оману запевненням, що на пенсію, перераховану пенсійним фондом на його рахунок у Банку, обмеження «Фондом гарантування вкладників» гарантованою сумою у 200000,00 грн. - не розповсюджуються, і котрій він 25.06.2014 року вручив заяву на дострокове розірвання договору № ВФ-144317:978, депозитного рахунку № 26308502044283 - від 27.05.2014 року на суму 1120 євро - звільнилася з Банку 08.07.2014 року. З 22-го серпня 2014 року [PERSON] Банком України Террабанк визнаний неплатоспроможним, а за позначеною в договорах адресою - перестав існувати. Таким чином, на час призначення Банку тимчасової адміністрації та по закінченим договорам залишився винним позивачу кошти в сумі 222375,62 грн. На підставі постанови Правління [PERSON] Банку України від 21.08.2014 року № 518, [PERSON] віднесений до категорії неплатоспроможних, а рішенням Фонду від 21.08.2014 року № 72 - про введення до Банку тимчасової адміністрації відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим [PERSON] банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. На момент подання цієї позовної заяви відповідач не повернув позивачу суму депозитного вкладу та нараховані відсотки, чим порушив свої зобов'язання по Договору. Крім того, відмова відповідача від дострокового та своєчасного, відповідно договорів, повернення депозитів, а тим паче пенсії, спричинили позивачу фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання щодо долі своїх багаторічних заощаджень. Впродовж останніх місяців він знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Важко переживаючи обставини, що склалися, в нього останнім часом виникли систематичні головні та серцеві болі, порушення сну, депресія, підвищився артеріальний тиск, головокружіння. Він вимушений витрачати свій вільний час на здійснення дій по відновленню свого порушеного права. Не маючи кошти на юридичну допомогу, вимушений самостійно складати позовну заяву. Крім того, позивач має не легку пульманологічну хронічну хворобу. Цього року не мав можливість придбати санаторно-курортне лікування, втратив можливість отримати лікування поза межами своєї країни. Спричинену моральну шкоду позивач оцінив в 50000 грн. Пізніше позивач декілька разів уточнював свої позовні вимоги та в остаточному варіанті просив стягнути солідарно з [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» та Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» [PERSON] матеріальні збитки на суму 47142,96 грн., на послуги повязані з відновленням своїх прав та ліки в сумі 642,96 грн. та у якості відшкодування моральної шкоди 50000 грн. Ухвалою суду провадження у даній справі в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було закрите. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» про стягнення на його користь шкоди були залишені без розгляду. Ухвалою суду до участі у дану справу були залучені Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристал Банк» та Уповноважена особа Фонду на ліквідацію [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» [PERSON] в якості співвідповідачів. В судовому засіданні позивач підтримав свої уточнені позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в уточненій позовній заяві та додатково вказав, що серед його кредитів були валютні депозити в Євро, які він отримав у 2003 році як гуманітарну компенсацію від західних Держав за примусове перебування під час Другої Світової Війни у фашистській неволі. Нажаль його валютні депозити були фактично штучно анексовані. Банк визнаний неплатоспроможним. Хоча йому вкрай була потрібна валюта, оскільки втрачалася шенгенська віза. З того часу він постійно хворіє, не може займатися улюбленою та корисною задля національної культури справою, що разом викликає в нього моральне занепокоєння. Представник [PERSON] акціонерного товариства «Перехідний банк «Кристал Банк» [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позивача та просила відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказала, що 13.02.2015 року та 20.02.2015 року [PERSON] в повному обсязі виконав свій обовязок по виплаті переданих АКТом від [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» до Банку, зобовязань [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» перед позивачем. Отже посилання позивача про те, що [PERSON] повинен додатково виплатити йому грошові кошти з процентами за Депозитами не відповідають дійсності та є надуманими та безпідставними. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди також є безпідставними, оскільки між сторонами виникли договірні відносини, а ними не передбачена відповідальність за моральну шкоду. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду письмові заперечення на дану позовну заяву, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. При цьому, вказав, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування 13.10.2014 року було затверджено план врегулювання, яким передбачено виведення неплатоспроможного банку [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» з ринку. На підставі плану врегулювання Фондом 08.12.2014 року було прийнято рішення про створення перехідного банку [PERSON] акціонерного товариства «Перехідний банк «Кристал Банк». 22 грудня 2014 року вказаний [PERSON] набув зобовязань щодо повернення коштів вкладнику [PERSON] по Договорам вкладу в межах гарантованої суми, окрім суми, яку позивач вже отримав через касу відділення ПАТ «Укрінбанк». Відповідно, позивач отримав суму, гарантовану Фондом через ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Перехідний банк «Кристал Банк». Відповідно, оскільки проценти по вкладу, нараховані під час здійснення тимчасової адміністрації не гарантуються ФГВФО, то для їх отримання існує спеціальна процедура, передбачена Законом. Банк приймав вимоги кредиторів протягом 30 днів з дня опублікування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб інформації про прийняте рішення щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації неплатоспроможного банку (Публікація у газеті Голос України № 251 (6001) від 27 грудня 2014 року), а саме: в період з 27 грудня 2014 року по 26 січня 2015 року включно. Уповноважена особа ФГВФО припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Відповідно, позивач, не скористався своїм правом та не звернувся до [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» з метою включення його в реєстр кредиторів та подальшого задоволення його грошових вимог, як це передбачає процедура, визначена чинним законодавством України. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, начебто заподіяної позивачу в результаті невиплати процентів по вкладу, то такі дії аж ніяк не можуть призводити до застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди, адже вказані дії відповідача щодо невиплати та не включення позивача до реєстру кредиторів є законними та вчиненими відповідно до вимог Закону, дії відповідача не носять незаконний характер та визначена позивачем моральна шкода та її розмір не підтверджені жодними належними доказами. Представник [PERSON] Банку України [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. У судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] акціонерним товариством «Терра Банк» в особі Начальника відділення № 4 в м. Дніпропетровську та [PERSON] були укладені наступні договори: -Договір № 44283 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з видачею спеціального платіжного засобу від 30.07.2013 року, згідно з умовами якого [PERSON] відкрив позивачу поточний рахунок та видав платіжну картку Visa Electron (т.1 а.с.11-12); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ДК-98548:980 «Депозит «Каприз» від 28.08.2013 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26357508044283 вклад в сумі 1000,00 грн., на строк 24 місяця з 28.08.2013 року по 28.08.2015 року, з виплатою процентів у розмірі 25,5 % річних щомісячно (т.1 а.с.20-21); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ВФ-139687:980 «Депозит «Весняні фарби» від 30.04.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26304506044283 вклад в сумі 2000,00 грн., на строк 3 місяця з 30.04.2014 року по 31.07.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 27 % річних щомісячно (т.1 а.с.16-17); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ВФ-140487:980 «Депозит «Весняні фарби» від 06.05.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26303507044283 вклад в сумі 3000,00 грн., на строк 3 місяця з 06.05.2014 року по 06.08.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 25,5 % річних щомісячно (т.1 а.с.18-19); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ВФ-144317:978 «Депозит «Весняні фарби» від 27.05.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26308502044283 вклад в сумі 1120 грн., на строк 3 місяця з 27.05.2014 року по 27.08.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 10 % річних в кінці строку (т.1 а.с.32-33); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ВФ-144337:978 «Депозит «Весняні фарби» від 27.05.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26307503044283 вклад в сумі 1120 грн., на строк 3 місяця з 27.05.2014 року по 27.08.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 10 % річних в кінці строку (т.1 а.с.34-35); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ВФ-144343:978 «Депозит «Весняні фарби» від 27.05.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26306504044283 вклад в сумі 1140 грн., на строк 3 місяця з 27.05.2014 року по 27.08.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 10 % річних в кінці строку (т.1 а.с.36-37); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ВФ-144974:980 «Депозит «Весняні фарби» від 29.05.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26301509044283 вклад в сумі 1199,00 грн., на строк 3 місяця з 29.05.2014 року по 29.08.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 25,5 % річних щомісячно (т.1 а.с.22-23); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-150625:980 «Депозит «Батьківський» від 19.06.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26301510044283 вклад в сумі 30000 грн., на строк 6 місяців з 19.06.2014 року по 19.12.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 26 % річних щомісячно (т.1 а.с.24-25); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-150636:980 «Депозит «Батьківський» від 19.06.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26300511044283 вклад в сумі 30000 грн., на строк 6 місяців з 19.06.2014 року по 19.12.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 26 % річних щомісячно (т.1 а.с.26-27); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-150645:980 «Депозит «Батьківський» від 19.06.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26308513044283 вклад в сумі 20000 грн., на строк 6 місяців з 19.06.2014 року по 19.12.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 26 % річних щомісячно (т.1 а.с.28-29); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-152940:980 «Депозит «Яскрава сімка» від 27.06.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26306515044283 вклад в сумі 16671,00 грн., на строк 7 днів з 27.06.2014 року по 04.07.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 21 % річних в кінці терміну (т.1 а.с.14-15); -Договір банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-161443:980 «Депозит «Батьківський» від 29.07.2014 року, згідно з умовами якого позивач, як сторона за Договором, розмістив на депозитному рахунку № 26305516044283 вклад в сумі 35529 грн., на строк 5 місяців з 29.07.2014 року по 29.12.2014 року, з виплатою процентів у розмірі 27,5 % річних щомісячно (т.1 а.с.30-31). Позивач свої зобов'язання за вищевказаними Договорами виконав в повному обсязі, розмістивши на депозитних рахунках вказані суми коштів, що визнавалося та не заперечувалося сторонами у справі, а тому дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Проте, у встановлені договорами строки повернення вкладів з боку Банку не відбулося. Згідно з положеннями ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. При цьому, судом встановлено, що Правлінням [PERSON] банку України винесено Постанову від 06.08.2014 року № 463/БТ «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» до категорії проблемних». Постановою Правління [PERSON] банку України від 21.08.2014 року № 518 «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» до категорії неплатоспроможних ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 року № 72 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» було вирішено розпочати процедуру виведення [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22.08.2014 року. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 122 від 20.11.2014 року та наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.11.2014 року № 232 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» на один місяць до 22.12.2014 року включно та продовжено повноваження уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Терра Банк» [PERSON] на один місяць до 22.12.2014 року. В подальшому Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014 року за № 159 вирішено розпочати процедуру ліквідації [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» строком на 1 рік з 24 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року включно. Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у звязку з виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є Закон України «Про систем гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до ч. 1 ст. 26 якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодованих коштів за вкладами встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст.42 вказаного Закону, Фонд на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобов'язань одного або декількох неплатоспроможних банків. Перехідний банк утворюється у формі публічного акціонерного товариства. З метою реалізації вказаної норми Закону та для виконання плану врегулювання неплатоспроможного банку - [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» Фондом було створено Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристал Банк» з метою передачі йому частини активів та зобовязань неплатоспроможного [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» (т.2 а.с.9-11). Відповідно до ч. 10 ст.42 Закону України «Про систем гарантування вкладів фізичних осіб», перехідному банку передаються всі або визначені відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку. Таким чином, відповідно до п. п. 3., 3.1., 4. [PERSON] набув зобовязання перед вкладниками [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» щодо виплати грошових коштів вкладникам (активи яких передано Банку) в межах суми, що визначена Планом врегулювання та Реєстром договорів з кредиторами (вкладниками) (т.2 а.с.12). З вищевказаного вбачається, що [PERSON] фактично прийняв на себе виключний перелік обовязків за вимогами кредиторів [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк», який відповідно Акту та Витягу з Додатком № 2 до Акту полягав лише у здійсненні виплат грошових коштів, що зазначені у вказаному Акті та Додатку № 2 до нього. Судом встановлено та не заперечувалося позивачем, що 13 лютого 2015 року та 20 лютого 2015 року [PERSON] виконав свій обовязок по виплаті переданих йому Актом (додатком № 2 до цього Акту) від [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» до Банку, зобовязань [PERSON] акціонерного товариства «Терра Банк» перед позивачем по Договору банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-150645:980, по Договору банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-150636:980, по Договору банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-150625:980, по Договору банківського вкладу (Депозиту) № ДБ-161443:980 та виплатив йому - 96982,12 грн. Проте, позивач вважає, що у звязку з невчасним виконанням своїх зобовязань [PERSON] має сплатити йому проценти, передбачені депозитними договорами, за час перебування коштів у нього (Банку), сума яких за його підрахунками складає 47142,96 грн. (розрахунок наведений позивачем в його останніх уточненнях від 05.10.2015 року). При цьому, як встановлено судом, строк дії всіх укладених між [PERSON] акціонерним товариством «Терра Банк», правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристал Банк», та [PERSON] вже скінчився. Тому, нарахування процентів по вищевказаним укладеним договорам після закінчення строку їхньої дії є необґрунтованим та безпідставним. В даному випадку підлягає застосуванню відповідальність Банка, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зокрема до таких висновків прийшов й Верховний Суд України у своїй правовій позиції при розгляді справи № 6-39цс13 від 29.05.2013 року. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Проте, судом не встановлено обставин для відступлення від висновків Верховного Суду України. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його вимог про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на його користь матеріальної шкоди та витрат повязаних з відновленням його прав. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачів відшкодування моральної шкоди, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Між сторонами склалися договірні правовідносини, а укладеними між ними Договорами не передбачена відповідальність Банку зокрема щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, а тому вимоги позивача в цій частині є безпідставними. Крім того, правові підстави (норми Закону) на які посилається позивач в цій частині своїх позовних вимог регулюють позадоговірні відносини, а тому не поширюються на спірні договірні відносини. Зокрема до таких висновків прийшов й Верховний Суд України у своєму рішенні від 01.02.2006 року, а як вже було вказано вище, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Крім того, оскільки позивачу, який звільнений від сплати судового збору, відмовлено в задоволенні його позовних вимог, судові витрати віднести за рахунок держави у відповідності з ч. 4 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed