Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В березні 2018р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 07.05.2010р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 21.02.2018 року має заборгованість в загальній сумі 35 858,09 грн., яка складається з наступного: 1 495,85 грн. - заборгованість за кредитом; 30 209,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 969,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1 683,72 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача Савіхіна А.М. ( за довіреністю) у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 43). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, повернутими до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 55, 60)), повідомлявся також шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (а.с. 56, 58). Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07.05.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З Анкети-заяви позичальника (а.с.8) вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт. За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 21.02.2018 року (а.с.5-7) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 35 858,09 грн., яка складається з наступного: 1 495,85 грн. - заборгованість за кредитом; 30 209,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 969,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1 683,72 грн. (процентна складова). Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, у звۥязку з чим виникла заборгованість. Виходячи з наданих доказів суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено заборгованість за сумою наданого кредиту та відсотків за користування кредитом, всього 31 705,25 грн. (1 495,85 + 30 209,40 = 31 705,25). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовۥязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовۥязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовۥязання за кожен день прострочення виконання. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, доданих до позовної заяви, передбачена відповідальність за порушення зобовۥязань: - п.2.1.1.7.6. При порушенні клієнтом строків платежів за любим з грошових зобовۥязань, передбачених даним договором, більш як на 30 днів клієнт зобовۥязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій; - п.2.1.1.12.6.1. В разі виникнення прострочених зобовۥязань на суму від 100 грн. враховуючи прострочені зобовۥязання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2. та 2.1.1.12.8.1. Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як ПЕНЯ = базова відсоткова ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом; - 2.1.1.12.6.2. В разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовۥязань з оплати відсотків за користування кредитом в розмірі, зазначеному в памۥятці клієнта /довідці про умови кредитування та тарифах, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених в памۥятці клієнта/довідці про умови кредитування та тарифах. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобовۥязань з уплати відсотків за користування кредитом; - 2.1.1.12.8.1. В разі відсутності грошових коштів на картковому рахунку позичальника, що призвело до невиконання або неналежного виконання позичальником зобовۥязань зі сплати комісії за обслуговування відповідно до памۥятки клієнта/довідки про умови кредитування, тарифами, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобовۥязань зі сплати винагороди по кредиту. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобовۥязання за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 1 969,12 грн. стягненню не підлягають. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1 585,26 грн. (1 495,85 + 30 209,40 = 31 705,25 х 5 : 100 = 1 585,26). Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за сумою наданого кредиту в розмірі 1 495,85 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 30 209,40 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., та штраф (процентна складова) в розмірі 1 585,26 грн., всього 33 790,51 грн. (1 495,85 + 30 209,40 + 500,00 + 1 585,26 = 33 790,51). Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 662,26 грн. (35 858,09 : 33 790,51 = 1,06; 1 762 : 1,06 = 1 662,26).

Outcome: partial