Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Білокуракинська селищна рада звернулась до суду з заявою, в якій просить оголосити померлою [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що в [ADDRESS] була зареєстрована та мешкала [PERSON] . В 2007 році вона зникла, місце її перебування було невідоме. Як стало відомо на даний час [PERSON] померла, та похована в м. Щастя Луганської області, тому просять суд оголосити її померлою. У судовоме засідання представник заявника не з`явився, просив розглянути справу за їхньої участі. Представник заінтересованої особи Білокуракинського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судомм встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.4) Згідно відповіді Білокуракинського відділу поліції [PERSON] померла [INFO] в м. Щастя Луганської області (а.с.6). Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Оголошення фізичної особи померлою - це підтвердження судовим рішенням припущення про смерть певної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. При цьому заявник має мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально - правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. На підставі ст. 46 ЦК України, ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 305, 308 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved