Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 05.05.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з Пам`яткою клієнта,Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписанням даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 і п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 28.03.2019 року має заборгованість в загальній сумі 28266,49 грн., яка складається з: 2329,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21114,98 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 3000,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1322,21 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача Савіхіна А.М. (за довіреністю) у судове засідання не з`явилася. Просить розглядати справу без її участі. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений за останньою відомою адресою проживання, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному сайті Бердянського міськрайонного суду.(а.с.49). Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. 05.05.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останій отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 05.05.2011р. вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Тарифами Банку встановлена базова процентна ставка за користування кредитом - 2,5% на місяць, а за тратами, здійсненими з 01.09.2014р. - 2,9%, з 01.04.2015р. - 3,6%. Клієнт має вносити щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку боргу, а з 01.04.2014р. - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку боргу. Згідно з п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт. У відповідності до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором Відповідно до п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 28.03.2019 року (а.с.6-7), з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 28266,49 грн., яка складається з: 2329,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21114,98 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 3000,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1322,21 грн. (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 4 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків. Такі правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, від 14 жовтня 2016 року у справі №6-473цс16. Зважаючи на те, що розмір неустойки (пені) заявлений позивачем до стягнення майже в десять раз більший від розміру збитків (2329,30 грн.), суд вважає доцільним застосувати до спірних правовідносин норми ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити визначений позивачем до сплати розмір пені до 2500,00 грн., що не суперечить вимогам законодавства. Що стосується позовних вимог про стягнення штрафів у розмірі 500,00 грн. і 5% від суми заборгованості по кредиту 1322,21 грн., то суд приходить до такого. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, 2.1.1.12.2.2 і 2.1.1.12.6.1 (а.с.15-21) передбачено застосування пені, як виду цивільно - правової відповідальності, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та правил сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Тарифами банку встановлений штраф у розмірі 500,00 грн. і 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлено Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015р. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу в загальному розмірі 1822,21 грн. задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 2329,30 - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2500 грн. - пеня, всього 4829,30 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги пропорційності, а саме часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» на 17 %, з [PERSON] підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачена сума судового збору у розмірі 326,57 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial