Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

АТ КБ „ПриватБанк звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] 11 січня 2011 року отримала кредит у розмірі 7400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобовязань і не погашає заборгованість за Договором, у результаті чого, станом на 25.06.2018, має заборгованість в сумі 21961,19 грн. З цих підстав АТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. У судове\~засідання представник\~позивача АТ\~КБ „ПриватБанк\~не зявився,\~до позовної\~заяви додав\~клопотання про\~розгляд справи\~за відсутності\~представника банку,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі,\~проти заочного\~розгляду справи\~не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання, що призначалося на 20 листопада 2018 року, не зявилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2011 року, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредит у розмірі 7400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею і позивачем договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. На боргові зобовязання за Кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг Клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобовязаний виконати свій обовязок. За кредитним договором, банк зобовязаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Частина 1 ст. 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пункт 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначає, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно розрахунку АТ КБ „ПриватБанк, загальна сума заборгованості [PERSON], станом на 25.06.2018, становить 21961,19 грн, з яких: 11032,55 грн нараховані відсотки, 10489,91 грн нарахована пеня, заборгованість по судовим штрафам 1521,96 грн. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязання по договору, за яким банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а клієнт умови договору не виконує, відповідач порушує майнові права АТ КБ „ПриватБанк. За вищевикладених обставин, суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 21961,19 грн, підлягає стягненню з відповідача, тому позов слід задовольнити. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.09.2018, тому згідно ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved