Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

В вересні 2013 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що 04.09.2012 р.між ним та відповідачем [PERSON]був укладений договір довічного утримання,нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]та зареєстрований в реєстрі за № 2214. Відповідно до умов цього договору,позивач передав у власність відповідача квартиру [ADDRESS],що належала позивачеві на праві власності на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 19.11.2004 р. Відповідач згідно п.2.1,2.2,2.6 цього ж договору зобов*язався надати позивачеві довічне утримання та догляд,забезпечити позивача готівковими коштами в сумі 300 гр.щомісячно,грошова оцінка щомісячного матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 500 гр. Договір укладався позивачем внаслідок його споювання відповідачем,в день виписки з наркологічного диспансеру після проходження чергового курсу лікування. Посилаючись на те,що після укладання договору відповідач взагалі не виконував взятих на себе зобов*язань,позбавив позивача особистих документів та пенсії,утримував у квартирі в антисанітарних умовах в ізоляції від родичів,не забезпечував харчуванням,ліками,позивач просить суд з підстав ст.744,755,756 ЦК України розірвати договір довічного утримання,укладений 04.09.2012 р.з відповідачем,припинити право власності [PERSON]на квартиру за адресою [ADDRESS],поновити право власності [PERSON]на вказану квартиру,стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представники позивача адвокат [PERSON]та за довіреністю [PERSON]позов свого довірителя підтримали та пояснили,що в період 2012 р.позивач проживав один у власній квартирі за адресою [ADDRESS],захворювань,через які потребував би стороннього догляду не мав,отримував пенсію.В цей період він познайомився із [PERSON],який почав його споювати,що мало наслідком лікування в ЗОКНД,а в день виписки з лікарні 04.09.2012 р.уклав з [PERSON]договір довічного утримання,в якому позивач взагалі не був зацікавлений.Після укладання договору відповідач заволодів особистими документами позивача,його пенсійною карткою,проте жодних із зобов*язань довічно утримувати позивача,надавати харчування,ліки,одяг,підтримувати належний санітарний стан квартири,не виконував,ізолював останнього від родичів та зачиняв у квартирі,споював алкоголем.07.04.2013 р.позивач був відправлений до ЗОПЛ у тяжкому стані,після чого його рідні отримали можливість з ним спілкуватись та звернулися із заявами на дії [PERSON]до правоохоронних органів. Посилаючись на те,що відповідач не тільки не виконував з моменту укладання договору довічного утримання взятих на себе обов*язків ,а ,навпаки, вчиняв дії на шкоду здоров*ю позивача з наміром якомога скоріше його позбутися та обернути на свою користь квартиру позивача,просили суд з підстав ст.744,755,756 ЦК України розірвати договір довічного утримання,укладений 04.09.2012 р.з відповідачем,припинити право власності [PERSON]на квартиру за адресою [ADDRESS],поновити право власності [PERSON]на вказану квартиру,стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення судових повісток та телеграми,які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши представника позивача ,допитавши свідка,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно зі ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання, відповідно до ст. 334 цього Кодексу. Судом встановлено та перевірено доказами,що на підставі Дублікату договору купівлі-продажу,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON].11.2004 р.за реєстровим № 2227 та виданим 25.07.2012 р.за реєстровим № 1899,зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 15.08.2012 р.в книзі № 204 номер запису 356,[PERSON]на праві власності належала квартира за адресою [ADDRESS]. 04.09.2012 р.між [PERSON]та відповідачем [PERSON]був укладений договір довічного утримання,нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]та зареєстрований в реєстрі за № 2214. Відповідно до умов цього договору,позивач передав у власність відповідача квартиру [ADDRESS],що належала позивачеві на праві власності на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 19.11.2004 р.,право власності [PERSON]було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 21.09.2012 р. Відповідач згідно п.2.1,2.2,2.6 договору взамін переданого у його власність нерухомого майна зобов*язався надати [PERSON]довічне утримання та догляд,до якого належать - забезпечення довічного проживання і користування вказаною вище квартирою в цілому - закупівля продуктів харчування один раз на тиждень та приготування їжі - здійснення догляду та необхідної допомоги,а саме:прибирання зазначеної квартири з митям підлоги один раз на тиждень,відвідування позивача не менше ніж три рази на тиждень,купання один раз на тиждень, у випадку неможливості самообслуговування-здійснення повного догляду - надання побутових послуг,а саме:прання спідньої і постільної білизни два рази на місяць - забезпечення необхідним медичним обслуговуванням та ліками - забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям,які відповідають сезону - здійснення поточного та капітального ремонту відчуженої квартири - у разі смерті позивача-поховати його,оплатити ритуальні послуги та встановити надгробок - забезпечити позивача готівковими коштами в сумі 300 гр.щомісячно. Грошова оцінка щомісячного матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 500 гр. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту оспорюваного договору видно,що відповідно до ч.1 ст. 749 ЦК України сторони визначили всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування),якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В обґрунтування заявленого позову позивач у позовній заяві,а його представники в судовому засіданні посилались на те,що відповідач з часу укладання договору довічного утримання з позивачем взагалі не виконував жодного із взятих на себе обов*язків. На підтвердження цих обставин судом був досліджений відеозапис огляду приміщення квартири [ADDRESS],де проживає позивач.На момент огляду у вказаному приміщенні,крім [PERSON],перебував особа,який назвався сином відповідача [PERSON]та приніс [PERSON]алкогольні напої у пластиковій пляшці.Також на відеозапису видно,що санітарний стан квартири незадовільний,прибирання не відбувалося тривалий час,підлога вкрита сміттям та недопалками,стіни заплямовані,на кухні по підлозі розсипані сміття та залишки продуктів,посуд не митий,кухонна плита брудна. При обстеженні санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] комісією КП «Основаніє» було встановлено,що квартира знаходиться в антисанітарному стані,останній косметичний ремонт виконувався більше 10 років тому,в квартирі присутні сторонні неприємні запахи ,санітарні прилади не миються,квартира не провітрюється,сміття не прибирається та не виноситься ,квартира є розплідником прусаків і тарганів,про що був складений акт від 18.06.2013 р. Як вбачається з виписного епіркизу [PERSON],останній після укладання договору довічного утримання з відповідачем ,в період з 07.04.2013 р.по 03.05.2013 р.проходив лікування в КУ «ОКПЛ»ЗОС,куди був поміщений з тяжким алкогольним делірієм,дезорієнтований у часі. Були встановлені додаткові діагнози:терапевтом- хронічний алкогольний стеатогепатит,хронічний бронхіт ст. загострення, прав.пневмомобіоз,ИБС,дифузний кардіосклероз,гипертезивне серце та інше;неврологом-дисциркуляторна алкогольна енцефалопатія,еп.синдром, полінейропатія нк. Свідок [PERSON]в суді показала,що її брат [PERSON],[INFO],проживав у власній квартири [ADDRESS],перед виходом на пенсію працював на керівних посадах,захворювань не мав,стороннього догляду не потребував. Так як вона на період 2012 р.перебувала у АР Крим,[PERSON]тимчасово не мав постійного спілкування з рідними. Цим скористався [PERSON],який шляхом споювання алкоголем довів її брата до тяжкого стану,зачиняв зовні у квартирі ,відібрав документи та пенсійну картку,харчів та ліків не купував.Племінниця,яка проживала у Запоріжжі, кілька разів навідувала [PERSON],проте спілкувалася з ним через замкнені двері, у квартиру потрапити не змогла,так як позивач не мав ключів. Після того,як племінниця її повідомила про ці обставини,вона прибула до Запоріжжя та 07.04.2013 р.прийшла до квартири [PERSON],куди змогла потрапити лише тому,що в той час до квартири завітав син [PERSON],який приніс алкоголь. Квартира знаходилась в непридатному для проживання антисанітарному стані,[PERSON]у тяжкому стані був в цей же день поміщений у лікарню.Під час лікування [PERSON]повідомив про те,що його особисті документи,пенсійна картка перебувають у [PERSON],який в 2010 р.у день виписки позивача з наркодиспансеру уклав з ним договір довічного утримання,подробиць цих обставин [PERSON]не пам*ятав.З боку [PERSON]ніякого догляду або матеріального утримання позивачеві не надавалось ,за період з часу укладання договору 04.09.2012 р.до його поміщення у лікарню в квітні 2013 р.він був доведений відповідачем до вкрай тяжкого стану. Пенсія позивача в сумі 2700 гр. отримувались відповідачем та витрачалась останнім на свій розсуд. Вказані докази у сукупності логічні,послідовні,не містять протирічить,сумнівів у їх достовірності не виникає,в зв*язку з чим суд приймає їх до уваги при ухваленні рішення. За час розгляду справи відповідач не надав жодних доказів та не повідомив суду обставин,які б спростували встановлене вище. Таким чином,факт невиконання відповідачем умов договору довічного утримання,а саме п.2.1,2.2,2.6 договору,за якими він зобов*язався надати [PERSON]довічне утримання та догляд,до якого належать ,зокрема, щомісячне матеріальне забезпечення в сумі 500 гр. -закупівля продуктів харчування один раз на тиждень та приготування їжі,здійснення догляду та необхідної допомоги,а саме:прибирання зазначеної квартири з митям підлоги один раз на тиждень,відвідування позивача не менше ніж три рази на тиждень,купання один раз на тиждень, у випадку неможливості самообслуговування-здійснення повного догляду,надання побутових послуг,а саме:прання спідньої і постільної білизни два рази на місяць,забезпечення необхідним медичним обслуговуванням та ліками,забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям,які відповідають сезону,здійснення поточного та капітального ремонту відчуженої квартири,забезпечити позивача готівковими коштами в сумі 300 гр.щомісячно,знайшов своє підтвердження доказами,чим порушені права позивача. З рахуванням цих обставин договір довічного утримання необхідно розірвати за рішенням суду на вимогу відчужувача в зв*язку з невиконанням набувачем своїх обов'язків. Статтею 756 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Таким чином,внаслідок розірвання договору довічного утримання на вимогу [PERSON]як відчужувача сторони необхідно привести в первісний стан з припиненням права власності відповідача на передане йому за цим договором нерухоме майно та поновленням права власності на нього позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України,при задоволенні позову з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати по оплаті судового збору в сумі 114 гр.70 коп.,які підтверджені квитанцією. На підставі ст.16,525,526,611,651,755,756 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,88,212-215, 218,224-225 ЦПК України,суд-

Outcome: approved