Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 01 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 01/12/2006/840/К-37, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 13525,74 доларів США зі сплатою 10 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 30 листопада 2011 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором 01 грудня 2006року між [PERSON] та Банком був укладений договір поруки. Позичальником зазначені умови договору порушуються і не сплачуються обов»язкові платежі. Залишок по поверненню кредиту станом на 07.03.2014 року, складає 12266,70 (двадцять тисяч двісті шістдесят шість) доларів США 70 центів (еквівалент 115158,55грн.), заборгованість за управління кредитом складає 1964,19 (одна тисяча дев»ятсот шістдесят чотири) долари США 19 центів (еквівалент 18439,62грн.), заборгованість по сплаті нарахованих відсотків складає 4976,62 (чотири тисячі дев»ятсот сімдесят шість) доларів США 62 центи (еквівалент 46720,01грн.)., пеня з 07.03.2013р. по 06.03.2014р. 2166,95 (дві тисячі сто шістдесят шість) долари США 95 центів (еквівалент 20343,11грн.), нарахований штраф 613,34 (шістсот тринадцять) доларів США 34 центи (5757,94 грн.). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], діючи в інтересах відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що строк виконання зобовязання за кредитним договором настав в 2011 році, то відповідно банк звернувся до суду після сплину позовної давності, також просить в позові відмовити у звязку із сплином позовної давності. Представник відповідача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що банк звернувся до поручителя із позовом після сплину шестимісячного строку від дня прострочення позичальником сплати по черговому платежу, тобто порука є припиненою, просив в задоволенні позову до поручителя відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 01/12/2006/840/К-37, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 13525,74 доларів США зі сплатою 10 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 30 листопада 2011 року. 02 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Надра» Хмельницьке РУ та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 01/12/2006/840/К-37, згідно якої сторони домовились внести зміни у існуючі кредитні зобов»язання. Згідно п.п.1.1.1. Додаткової угоди №1 від 02.09.2010 року при умові виконання Позичальником умов договору, останньому протягом 6 місяців з 05.09.2010 року по 05.02.2011року надається відстрочка сплати частини необхідного платежу, при цьому розмір необхідного платежу визначається в додатку Договору. Також, 02.09.2010 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору № 01/12/2006/840/К-37 про виконання вимог п.1.1.1. Договору Сторони домовилися встановити відстрочення сплати частини необхідного платежу. З дати підписання Додаткової угоди Позичальнику встановлюється щомісячна сума мінімально необхідного платежу відповідно до додаткового Графіку. У відповідності до 2.4. Додаткової угоди №1 порядок погашення суми основної заборгованості відбувається внесенням необхідного платежу, щомісячно до 05 числа поточного місяця, якщо 05 число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 30 листопада 2011 року, на умовах визначених Договором. Позичальник повертає Кредит, сплачує Кредитору проценти, комісії, та інші платежі, передбачені Договором, шляхом здійснення перерахування на рахунок №29092800000506 МФО 315137 необхідного платежу у валюті Кредиту. 01 грудня 2006року між [PERSON] та Банком був укладений договір поруки. Згідно п.1.1. договору поруки [PERSON] поручилась перед банком за належне виконання Позичальником [PERSON] взятих на себе зобов»язань, що витікають з Кредитного договору № 01/12/2006/840/К-37. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте позичальником зазначені умови Договору порушуються і не сплачуються обовязкові платежі. Заборгованість по кредитному договору станом на 07.03.2014року, складає 12266,70 (двадцять тисяч двісті шістдесят шість) доларів США 70 центів (еквівалент 115158,55грн.), заборгованість за управління кредитом складає 1964,19 (одна тисяча дев»ятсот шістдесят чотири) долари США 19 центів (еквівалент 18439,62грн.), заборгованість по сплаті нарахованих відсотків складає 4976,62 (чотири тисячі дев»ятсот сімдесят шість) доларів США 62 центи (еквівалент 46720,01грн.)., пеня з 07.03.2013р. по 06.03.2014р. 2166,95 (дві тисячі сто шістдесят шість) долари США 95 центів (еквівалент 20343,11грн.), нарахований штраф 613,34 (шістсот тринадцять) доларів США 34 центи (5757,94 грн.). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при неналежному виконанні позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пунктом 5.3 договору поруки від 01.12.2006 року передбачено, що договір закінчується належним виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобовязань згідно з умовами цього договору. Така умова договору поруки не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди визначено строк повернення траншу кредиту до 30 листопада 2011 року. Проте із позовом банк звернувся в березні 2014 року, відповідно порука є припиненою у зв'язку з непред'явленням вимоги до поручителя у шестимісячний строк з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі. За таких обставин в задоволенні позову до поручителя [PERSON] належить відмовити. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальником [PERSON], то судом враховано наступне. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Вимоги про дострокове виконання зобовязань за договором банк до відповідачів не заявляв. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року). З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж за кредитним договором відповідач [PERSON] здійснив в грудні 2010 року. Із положень ч. 1 ст. 264 ЦК України вбачається, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. 01.07.2012 року в рахунок погашення процентів за кредитним договором внесено 317 доларів США, на підтвердження вказаного платежу банком надано заяву на переказ готівки № 1 від 11.07.2012 року від імені позичальника [PERSON] Проте, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 1.09.2015р. № 2519/15-26 зазначено, що підпис від імені [PERSON] у заяві на переказ готівки № 1 від 11.07.2012 на суму 317,00 доларів США еквівалент 2533,78грн. виконано не [PERSON], а іншою особою. Таким чином, відповідач не вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу, а тому перебіг позовної давності не перервався. Крім цього, нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed