Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В березні 2018 року позивач [PERSON] завернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що їй на праві власності належить 107/10000 частин у спільній частковій власності - нежитловій будівлі загальною площею 4132,8 кв.м., що розташовується за адресою : Київська область, Києво Святошинскьий район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20. Належна їй частка у спільній власності складається із двох нежитлових приміщень CCXLVI площею 4.9 кв. М та ХХІІ_ площею 39.4 кв.м. Приміщення розташовані не першому поверсі будівлі за вказаною адресою. Інші частки у цій спільній власності належить ПАТ АБ Укргазбанк та ТОВ Конвалія 2012, тобто третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та відповідачу відповідно. 01.02.2018 нею на адресу відповідачів було направлено лист із пропозицією надати письмову згоду на виділ в натурі (із набуттям права приватної масності та припиненням права спільної власності) належної їй частки у спільній частковій власності а саме: нежитлових приміщень CCXLVI площею 4.9 кв. М та XXII площею 39.4 кв.м. що розташовується за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинскьий район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20, проте відповіді на лист відповідач не надіслав, письмової або іншої згоди на виділення частки майна у спільній частковій власності не надав. 14.03.2017 на адресу позивача надійшов лист ПТ АБ Укргазбанк, яким банк, повідомив про надання згоди на виділення частки позивача із спільною частковою власності у приватну власність. Проте, відповідач не дає позивачу можливості скористатися своїм правом на виділення частки в спільній частковій власності відповідно до статті 364 ЦК України. Тому просила, виділити їй у приватну власність нежитлові приміщення CCXLVI площею 4,9 кв. м. та XXII площею 39,4 кв.м. що розташовується за адресою : Київська область, Києво Святошинскьий район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20. Припинити право спільної часткової власності на нежитлові приміщення CCXLVI площею 4, 9 кв. м. та XXII площею 39,4 кв. м., що розташовується за адресою : Київська область, Києво Святошинскьий район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20. Витрати на розгляд справи віднести на рахунок відповідача. У судове засідання позивач не зявилась, від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно відзиву представника відповідача, просив слухати справу у свою відсутність, позовні вимоги визнає та просив їх задовольнити. Третя особа ПАТ АТ «Укргазбанк» у судове засідання не зявилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно заяви представника просили слухати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Третя особа Києво-Святошинське РУЮ у судове засідання не зявилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно письмових пояснень просила слухати справу у відсутність представника позивача за наявними доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 03.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 2450, позивачу на праві власності належить 107/10000 (сто сім десятитисячних) частин у спільній частковій власності - нежитловій будівлі загальною площею 4132,8 кв.м., що розташовується за адресою : Київська область, Києво Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна №113859701 від 13.02.2018. Відповідно до пунктів 1.3 та 2.2. вказаного договору вартість частки у спільному майні становить 150 167 гривень. Належна позивачу частка у спільній власності складається із двох нежитлових приміщень CCXLVI площею 4,9 кв. м. та ХХХІІ площею 39,4 кв.м. Приміщення розташовані не першому поверсі будівлі за вказаною адресою. Інші частки у цій спільній власності належить ПАТ АБ Укргазбанк та ТОВ Конвалія 2012. Відповідно до ч.1 ст. 364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.12.2013 р. у справі № 6-130цс13 виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Згідно із ч. 3 ст.\~364\~ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Згідно з ч.1 ст.183\~Цивільного кодексу\~України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст.\~364\~Цивільного кодексу\~України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки із обєкта нерухомого майна, складеним ТОВ «Укрспецсевісбуд-203» від 21.05.2018 №9/2018, встановлено, що в фактичному користуванні [PERSON] є наступні приміщення на першому поверсі будівлі: 1-1 приймальня 13,2 кв.м., 1-2 кімната персоналу 6,6 кв.м., 1-3 кабінет 10,3 кв.м., 1-4 архівне приміщення 6,3 кв.м., 1-5 кімната персоналу 4,9 кв.м., 1-6 - туалет 1,8 кв.м. ( до проведення ремонтних робіт та технічної інвентаризації - приміщення CCXLVI площею 4,9 кв. м. та ХХХІІ площею 39,4 кв.м.). За технічними показниками обєкт 107/10000 частка нежитлової будівлі є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі в окреме нежитлове приміщення. Таким чином, існує технічна можливість виділу належної частки позивачу, що не буде порушувати прав та інтересів інших співвласників. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та виділити позивачу у натурі 107/10000 часток нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинскьий район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 1501,68 грн., сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved