Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості у сумі 55 315 грн. 60 коп. на підставі укладеного договору про споживчий кредит, №0113-29 від 02.07.2020 року та судових витрат в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов укладеного договору про споживчий кредит станом на 06.05.2021 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 55 315 грн. 60 коп., яка складається із: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 44 989,45 грн.; проценти за користування кредитом - 10 065,90 грн.; три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 44,80 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 40,89 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 46,31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 128,25 грн., тому і заявлено АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» позов до суду. Вказаний позов АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 18.05.2021 року. Ухвалою Володимирецького районного суду від 24.05.2021 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд, встановивши, що місцезнаходження відповідачки не встановлено, та судові повістки про виклик до суду, повернулися з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та фактичне місце знаходження [PERSON] , невідоме, було здійснено виклик відповідачки через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оголошення від 17.06.2021 року. Відповідачці пропонувалось з`явитись в судове засідання, або надати відзив проти позову та докази, які є в наявності. У визначений законодавством термін відповідачкою [PERSON] , жодних дій щодо вищевказаного не вчинено, що за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України свідчить про належне її повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних матеріалів справи з ухваленням заочного рішення. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими які підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 02.07.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , укладено договір про споживчий кредит №0113-29. Відповідно до п.п.2.1 - 2.4.1 Договору про споживчий кредит, банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується належним чином використати і повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних в порядку та строки, визначені договором. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що кредит надається на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредитну на пізніше 01.07.2025 року. Згідно п.3.3.3 Договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 821,67 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2020 року. Згідно з п.п.4.3.1 - 4.3.4 Договору, позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язання, що випливають з цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У відповідності до ст.ст. 525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку за договором про споживчий кредит заборгованість [PERSON] , перед позивачем станом на 06.05.2021 року становить загальну суму 55 315 грн. 60 коп., яка складається із: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 44 989,45 грн.; проценти за користування кредитом - 10 065,90 грн.; три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 44,80 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 40,89 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 46,31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 128,25 грн. Правильність розрахунку відповідачем не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі не суперечать договору, є обґрунтованими та підлягають стягненню у судовому порядку. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору при пред`явленні позову в розмірі 2270 грн. 00 коп.,

Outcome: approved