Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 17 липня 2013 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 93613/30/к2 (далі Договір), відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 11 000 грн. строком на 24 місяці, з кінцевою датою повернення кредиту не пізніше 17 липня 2015 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Кредит надався відповідачу шляхом перерахування кредиту на відкритий у Банку поточний (картковий) рахунок позичальника № 26209805561582.0, МФО 322959, ідентифікаційний номер [NUMBER]. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором, а відповідач порушив свої зобовязання за Договором, в звязку з чим станом на 25 вересня 2015 року виникла заборгованість, розмір якої становить 6 808,65 грн. Банк просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 808,65 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі представника Банку, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів, які зазначені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд проводить заочний розгляд справи у відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки представник позивача не заперечував проти такого розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 93613/30/к2, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі в сумі 11 000 грн. строком на 24 місяці, з кінцевою датою повернення не пізніше 17 липня 2015 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 25-27). Пунктом 2.4 Договору встановлено, що кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на поточний (картковий) рахунок позичальника № 26209805561582.0, МФО 322959, ідентифікаційний номер [NUMBER], на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. Відповідно до п. 1.6 Договору за надання кредитодавцем позичальнику супутніх послуг, які повязані з отриманням та обслуговуванням кредиту, позичальник сплачує кредитодавцю плату згідно тарифів, зазначених в додатку № 1, що є невідємною частиною кредитного договору. У додатку № 1 до Договору визначено, що комісія за надання кредиту в розмірі 825 грн. сплачується позичальником одноразово в момент отримання кредиту. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с. 11), в якій зазначено, що кошти в сумі 11 000 грн. згідно кредитного договору № 93613/30/к2 були перераховані відповідачу 17 липня 2013 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання щодо погашення заборгованості за Договором, внаслідок чого, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 7), станом на 25 вересня 2015 року загальна заборгованість відповідача за договором складає 6 808,65 грн., де: 4 602,44 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 780,84 грн. прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам, 281,44 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 43,93 пеня за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків та 1 100 грн. штраф за невиконання умов п.п. 5.2.4, 5.2.5 кредитного договору. За таких обставин, на підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умов договору не виконав, та не бажає погашати заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена Банком при зверненні до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду Банк сплатив судовий збір в сумі 1 218 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved