Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, а саме: інфляційних втрат за період з 09 вересня 2014 року по 13 березня 2017 року в розмірі 133 605 грн. 92 коп., 1000 грн. - витрат за надання правничої допомоги та 20 000 грн. - моральної шкоди. На обґрунту-вання своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайон-ного суду від 26 серпня 2014 року стягнуто з відповідача на його користь 136 594 грн. 08 коп. Рішення суду тривалий час не виконується, а тому позивач просить стягнути з відповідача 154 605 грн. 92 коп. Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.223 ч.4 ЦПК Укра-їни, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 серпня 2014 року, яке набрало чинності 9 вересня 2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь позивача 136 594 грн. 08 коп. та 2 000 грн. моральної шкоди. Рішення суду не виконано. Дані обставини підтверджуються: листом начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області № 1373 від 08 лютого 2017 року; копією рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 серпня 2014 року. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорю-вання. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється ви-конанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого ін-дексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від про-строченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень зазначеної норми, наслідки прострочення борж-ником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму бо-ргу виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до су-ду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за пору-шення строків розрахунків. Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повер-нув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який простро-чив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний спла-тити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час про-строчення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, як-що він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи, що відповідачем не виконано зобов'язання по поверненню грошових коштів, не виконується і рішення суду, за таких обставин з відповіда-ча на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати за період з 09 вересня 2014 року по 13 березня 2017 року в розмірі 133 605 грн. 92 коп. В частині ж відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають пра-вові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування мо-ральної шкоди. Наслідки порушення договору встановлені ст. 625 ЦК України, яка не пе-редбачає відшкодування моральної шкоди, і договір позики не передбачає від-шкодування моральної шкоди, укладений між сторонами. Також, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення 1 000 грн. витрачених на правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи від-сутні опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним ви-трат, необхідних для надання правничої допомоги.

Outcome: partial