Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Бобринецька центральна районна лікарня звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] обґрунтовуючи її тим, що останній тривалий час хворіє на заразну форму туберкульозу та з січня 2011 року взятий на облік в тубкабінеті Бобринецької ЦРЛ, крім того лікувався стаціонарно в тубвідділенні КВК №69 м. Донецька з 01.01.2011 року по 02.08.2012 року, а також в Кіровоградській обласній туберкульозній лікарні з 26.10.2012 року по 17.12.2012 року; з 14.01.2013 року по 01.03.2013 року; з 03.06.2013 року по 13.08.2013 року. За період перебування в стаціонарі неодноразово порушував лікарняний режим, курс лікування він не закінчив та хворіє на заразну форму туберкульозу, проживає у сім'ї де існує загроза зараженню членів родини, потрібно примусово госпіталізувати [PERSON] до Кіровоградській обласної туберкульозної лікарні на лікування строком на три місяці. В судовому засіданні представник Бобринецької центральної районної лікарні, лікар-фтизіатр Тесля Л.М., підтримала заяву і просила її задовольнити, при цьому посилаючись на обставини зазначені в заяві. Представник [PERSON], його сестра [PERSON], в судовому засіданні заяву Бобринецької ЦРЛ підтримала і просила суд її задовольнити. [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки відповідно до даних Бобринецької центральної районної лікарні в епідеміологічному відношенні хворий небезпечний для оточуючих. Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Бобринецької центральної районної лікарні підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] тривалий час хворіє на заразну форму туберкульозу легень. Лікувався стаціонарно в обласній туберкульозній лікарні з тубвідділенні КВК №69 м. Донецька з 01.01.2011 року по 02.08.2012 року, а також в Кіровоградській обласній туберкульозній лікарні з 26.10.2012 року по 17.12.2012 року; з 14.01.2013 року по 01.03.2013 року; з 03.06.2013 року по 13.08.2013 року. За період перебування в стаціонарі неодноразово порушував лікарняний режим, курс лікування не закінчив. Вказані обставини підтверджуються висновком лікаря-фтизіатра Бобринецької ЦРЛ, відповідно якого [PERSON] хворіючи на заразну форму туберкульозу легень, не отримує необхідного лікування та порушує протиепідеміологічний режим, що ставить під загрозу зараження інших осіб, тому потребує примусової госпіталізації до обласної туберкульозної лікарні строком на три місяці. Статтею 1 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, протікає з періодичними загостреннями, рецидивами та ремісіями, вражає переважно найбідніші соціально дезадаптовані групи населення (біженці, мігранти, особи, які перебувають в установах кримінально-виконавчої системи, особи без постійного місця проживання, алкоголіки, наркомани тощо), вимагає тривалого комплексного лікування та реабілітації хворих, негативні соціально-економічні наслідки, що спричиняються туберкульозом, дали підстави віднести цю хворобу до соціально небезпечних. Відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань. Згідно зі ст.20 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватись режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити в установлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватись вимог санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. На роботі і в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу. Як передбачено ст. 25 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», особи, винні у порушенні законодавства про боротьбу із захворюванням на туберкульоз, несуть відповідальність згідно з законом. Відповідно до ст. 53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, в тому числі у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України. Відповідно до ст.ст.12, 25 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» лікування хворих на туберкульоз здійснюються під обов'язковим медичним контролем із дотриманням установлених стандартів лікування. Хворі на заразні форми туберкульозу, в і тому числі соціально дезадаптовані, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу, визначеного місцевими органами виконавчої влади. Обов'язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] в епідеміологічному відношенні є небезпечним для оточуючих, однак в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, який має заразну форму, суд вважає, що заява Бобринецької Центральної районної лікарні є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved