Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення. Просив виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці зі зняттям з реєстраційного обліку в органі, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку, без надання іншого жилого приміщення. В обгрунтування позову посилався на те, що 19.10.2016 р. АТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність будинок, загальною площею 73,4 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, по вул.\~Вокзальній,\~55\~в м.\~Христинівці,на підставі договору іпотеки від 31.10.2007 р., що посвідчений державним нотаріусом Христинівської держнотконтори [PERSON] та зареєстрований у державному реєстрі під номером 3748. Після отримання права власності на вказану нерухомість АТ КБ «ПриватБанк» намагався отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стала реєстрація та проживання у ньому відповідачів, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення із зазначеного вище будинку. На виконання положення ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР позивачем було направлено відповідачам письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак останніми законні вимоги позивача були проігноровані та нерухомість не була передана позивачу у вільне користування, а отже у позивача не залишилось іншого вибору, крім звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON]у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позові, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Від них також не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, ними не поданий відзив. Суд вважає, що відповідачі не зявились у судове засідання без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судовому засіданні не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши вступне слово представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], дослідивши письмові докази: копії договору іпотеки № CSX0GK00000123 від 31.10.2007 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]; кредитного договору № CSX0GK00000123\~від 30.10.2007\~р.\~між АТ\~КБ «ПриватБанк»\~та [PERSON];\~ договору купівлі продажу будинку по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці від 19.10.2007 р.; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 71267426 від 24.10.2016 р. щодо житлового будинку по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці; претензії від 26.12.2017 р.; реєстру згрупованих поштових відправлень -рекомендованих листів від 11.01.2018 р., та чеку від 14.01.2018 р.; довідки виконкому Христинівської міської ради від 27.07.2017р. про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці; довідки виконкому Христинівської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідачів та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено,\~що 31.10.2007 р. між відповідачем [PERSON] як іпотекодавцем з однієї сторони та позивачем АТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержателем з іншої сторони був укладений іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Христинівської держнотконтори [PERSON], зареєстровано у реєстрі за номером 3748. Відповідно до цього договору відповідач [PERSON] надала в іпотеку житловий будинок по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 30.10.2007 р. № CSX0GK00000123, укладеного між цими ж сторонами. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 71267426 від 24.10.2016 р., виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], 19.10.2016 р. АТ КБ «Приватбанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки за вказаним вище іпотечним договором отримав у власність зазначений будинок. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 26.12.2017 р. позивачем АТ КБ «Приватбанк» була підготовлена претензія відповідачам з вимогою протягом тридцяти днів з моменту її отримання добровільно звільнити приміщення по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці із одночасним зняттям з реєстраційного обліку, відповідачем претензія направлена згідно з реєстром згрупованих поштових відправлень 11.01.2018 р. та чеком від 14.01.2018 р. Проте вимоги банку щодо звільнення відповідачами житла, зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідачами задоволені не були. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є\~стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення, зазначено, що виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців\~підлягають застосуванню положення\~ст.40\~Закону України «Про іпотеку» та\~ст.109 ЖК УРСР. За змістом цих норм права особам, яких виселяють із жилого будинку - предмета іпотеки, надається інше постійне житло, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. У даному випадку предмет іпотеки був придбаний за рахунок кредиту, забезпеченого вказаною іпотекою, що стверджується наявністю кредитного договору № CSX0GK00000123 від 30.10.2007 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідно до п. 7.1. якого кредитні кошти були надані на цілі придбання нерухомості. Отже, виселення відповідачів з такого житла має відбуватись без надання їм іншого постійного житла, що відповідатиме вимогам ч.2\~ст.109 ЖК УРСР. Зазначений правовий висновок відображено в постанові [PERSON] Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі №753/12729/15-ц. Судове рішення про виселення, яке набрало законної сили, на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Враховуючи зазначені обставини, позов підлягає задоволенню повністю. Також з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» на підставі\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~необхідно стягнути в\~рівних часткахпо 440,50 грн. сплачений позивачем судовий збір в загальному розмірі 1762 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved