Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що з відповідачем вони є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 26.03.2013р. сплачує аліменти в розмірі 50 грн. щомісячно. На даний час потреби дитини у забезпеченні зросли і розмір аліментів, які сплачує відповідач, є недостатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Крім того, позивачка зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, оскільки на даний час вона втратила роботу і перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, а також має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу. В зв'язку з вказаним, позивачка просить змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 26.03.2013р. з 50 грн. щомісячно , на 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.1-3,16-20). В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, відносно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ухвали суду від 24.05.2018р. проводився заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 2 Сторони є батьками [PERSON], яка народилась 06.09.2002 року , що вбачається з свідоцтва про народження дитини та свідоцтва про шлюб позивачки (а.с.7, 25). Як вбачається з рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 26.03.2013р. по справі № 291/273/13-ц з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 50 грн. щомісячно, і до повноліття дитини, тобто до 06.09.2010 року(а.с. 45-46). Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту позовних вимог [PERSON] вбачається. що вона звернулась до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - з 50 грн. на 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів, встановленого для дитини відповідного віку, тобто не менше мінімального розміру аліментів на утримання дитини , визначеного ч.2 ст.182 СК України. При цьому позивачка посилається на зміни в матеріальному становищі їхньої неповнолітньої дитини, а також на погіршення свого матеріального становища. Вказане відповідачем не спростовано. З врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved