Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 07 червня 2003 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Орієнтовно з грудня 2017 року [PERSON] не проживає разом з позивачем та їхніми спільними дітьми. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникають певні суперечи, свідками яких стають діти. На переконання [PERSON] шлюб з [PERSON] існує лише формально, тому причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя з [PERSON] як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Крім цього, позивач вказав, що в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], її місце проживання слід визначити саме з ним, а не з матірю. Оскільки, на цей час позивач має стабільну роботу, має час для того, щоб відводити дитину до школи, займатися з нею вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про неї. Зокрема, має можливість створити всі необхідні умови для її проживання та нормального розвитку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. [PERSON] проживає у квартирі, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, зокрема обладнана окрема кімната для дитини. У звязку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], який був зареєстрований 07 червня 2003 року Щасливською сільською радою Бориспільського району, а також визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], спільно з батьком [PERSON] за його місцем проживання. В ході підготовчого провадження [PERSON] предявила зустрічний позов до [PERSON] В обґрунтування якого вказала на те, що від шлюбу з [PERSON] має двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час малолітня дочка [PERSON] проживає разом з нею, в той час як [PERSON] проживає разом з батьком, але вихованням та утриманням обох дочок займається саме [PERSON] З доводів [PERSON] вбачається, що вона має самостійний дохід, працює на двох роботах, її щомісячний заробіток становить близько 13000 гривень. Крім цього, на відміну від [PERSON] вона працює за вільним графіком, тому має достатньо часу для виховання та догляду за дітьми. [PERSON] проживає за адресою: [INFO], де створені всі належні умови для виховання та проживання дітей. Крім цього, [PERSON] вказала на те, що протягом усього часу спільного проживання з [PERSON], останній майже взагалі не надавав їй матеріальної та моральної підтримки, незважаючи на те, що працював, але часто приходив додому у нетверезому стані, дозволяв собі викрикувати брутальні слова в адресу [PERSON] та дітей, погрожував фізичною розправою. Саме [PERSON] слідкує за станом здоровя дітей, їх розвитком, постійно відвідує школу, робить з дітьми домашні завдання, тому між нею та дітьми існує психологічний контакт, привязаність один до одного. Тому [PERSON] просила визначити місце проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з нею, за її місцем проживання. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали первісний позов у повному обсязі та просили суд його задовольнити. В свою чергу, заперечували проти задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали зустрічний позов та просили суд його задовольнити. Водночас, позовні вимоги за первісними позовом про розірвання шлюбу визнали та просили задовольнити позов в цій частині. В задоволенні первісного позову щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком просили відмовити. Представник служби у справах дітей та сімї Бориспільської районної державної адміністрації [PERSON] при вирішення справи поклалась на розсуд суду та при ухваленні рішення просила враховувати висновок органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації від 05 лютого 2008 року. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши думку неповнолітніх дітей, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків та встановив такі обставини. Судом встановлено, що 07 червня 2003 року Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.15). Від цього шлюбу у них народилось двоє дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.16,17). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю та не мають наміру відновлювати шлюбні відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.161\~СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 цієї статті суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Дана квартира належить на праві приватної власності його матері [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, копією свідоцтва про право на спадщину, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, копією свідоцтва про право власності (а.с.25,26,27-28,29,30-31). З акту обстеження житлових умов від 22 лютого 2018 року, складеного комісією в складі депутатів Щасливської сільської ради Бориспільського району, вбачається, що у квартирі [ADDRESS], яка належить матері позивача, для дітей створені гарні умови для проживання, зокрема окремий куточок для занять, діти проживають у одній кімнаті з батьком (а.с.106). На даний час [PERSON] працює в ТОВ «[PERSON] Україна» на посаді інженера з сервісу та розмір його середньомісячної заробітної плати становить 24912 гривень 67 копійок (а.с.19). З характеристики з місця роботи [PERSON] характеризується позитивно, в особистих стосунках зарекомендував себе як ввічлива, відкрита та доброзичлива людина. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, порушень у роботі та трудовому розпорядку немає (а.с.18). Водночас, встановлено, що [PERSON] за місцем свого проживання характеризується позитивно, з сусідами та односельчанами має доброзичливі стосунки. Шкідливих звичок не має. На обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Вказане підтверджується довідкою-характеристикою, складеною сільським головою [PERSON], та довідкою Бориспільської ЦРЛ (а.с.132,136). За змістом акту обстеження житлових умов від 21 травня 2018 року, складеного комісією у складі депутата Щасливської сільської ради та сусідів, вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку своїх батьків за адресою: Бориспільський район, с. Проліски, вул. Маяковського, буд.2. У даному будинку створені гарні умови для проживання дітей, зокрема окремий куточок для занять, окреме ліжко. Діти перебувають під наглядом бабусі та дідуся (а.с.75-76). На даний час [PERSON] працює менеджером в ДП «Ейвон Косметикс Юкрейн». Крім цього, з характеристик [PERSON], учениці [INFO], та [PERSON], учениці [INFO], ОНЗ «Щасливський НВК» встановлено, що саме матір [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дочок, постійно підтримує зв'язок з класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори, дотримується порад вчителів (а.с.73,74). Разом з цим, відповідно до висновку органу опіки і піклування, затвердженого Бориспільською РДА №48/07-37-4278 від 21 вересня 2018 року, за місцем проживання обох батьків створені всі умови для проживання та виховання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Тому, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матірю [PERSON], а неповнолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] (а.с.150-151). У відповідності\~до ч.5\~та ч.6\~ст.19\~СК України\~орган опіки\~та піклування\~подає суду\~письмовий висновок\~щодо розв'язання\~спору на\~підставі відомостей,\~одержаних у\~результаті обстеження\~умов проживання\~дитини,\~батьків,\~інших осіб,\~які бажають\~проживати з\~дитиною,\~брати участь\~у її\~вихованні,\~а також\~на підставі\~інших документів,\~які стосуються\~справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За правилами\~ч.1\~та ч.2\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. З огляду на це, висновок органу опіки та піклування є лише доказом у цивільній справі про визначення місця проживання дітей, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, за необхідне відступити від рекомендацій, викладених у висновку органу опіки та піклування Бориспільської РДА від 21 вересня 2018 року. Оскільки, з обставин, викладених у висновку встановлено, що як мати, так і батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] мають належний матеріальний стан для забезпечення утримання дітей, а також характеризуються позитивно. Тобто, при вирішенні питання щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, орган опіки та піклування обмежився лише порівнянням матеріально-побутових умов та характеристиками батьків з місця проживання та з місця роботи. Разом з цим, поза увагою залишились обставини щодо ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також особиста прихильність дітей до батьків. Так, з пояснень малолітньої [PERSON], [INFO], наданих у судовому засіданні, встановлено, що вона є ученицею 2-го класу ОНЗ «Щасливський НВК», на даний час вона проживає разом з матірю та в подальшому також хоче проживати разом з нею. Крім цього, вказала, що у будинку в якому вони проживають завжди чисто, тепло, є що їсти, є окреме ліжко для неї. Саме матір відводить її до школи та забирає зі школи, готує разом з нею домашні завдання. З пояснень [PERSON], [INFO], встановлено, що вона є ученицею 9-го класу ОНЗ «Щасливський НВК», та бажає проживати з батьком. Оскільки, саме батькові може довіритись, він нікому не розкаже її таємниці. На даний час [PERSON] проживає разом з батьком. У нього в квартирі тепло, є всі умови для проживання. До школи [PERSON] ходить самостійно та домашні завдання також виконує самостійно, допомоги не потребує. З матірю не бажає проживати, тому що матір часто кричить і свариться, коли [PERSON] робить щось не так, іноді била її, але не памятає за що та при яких обставинах, та синців від цього не мала. Батько завжди дає грошові кошти, близько 50 гривень щодня, за потреби може надавати і більшу суму. З матірю останнім часом зустрічається у школі, коли вона забирає зі школи меншу сестричку, матір каже, що любить її та сестру. Таким чином, оцінюючі вказані пояснення неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання, що бажання [PERSON] проживати разом з батьком викликане виключно тим, що саме матір, відповідач по справі, займається їхнім вихованням, а тому, на думку, дітей є більш суворішою та вимогливою, на відміну від батька, який надає грошові кошти за першою потребою. Вказану обставину на переконання суду не слід оцінювати як особисту прихильність старшої дочки саме до батька та її бажання залишитись проживати разом з батьком. Оскільки, її доводи ґрунтуються виключно на сприйнятті оточуючих та відношенні до неї на рівні світогляду та рівні розвитку 15-річної дитини. Згідно з\~положенням ч.1\~ст.4\~та ч.1\~ст.5\~ЦПК України\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності\~до ч.1\~ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Суд звертає увагу на ту обставину, що суд не може вийти за межі предявлених позовних вимог, інакше це буде порушенням принципу диспозитивності. Так, при зверненні до суду з даним позовом [PERSON] просив визначити місце проживання лише малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з ним за його місцем проживання. При цьому, не предявляючи позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з ним. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] саме разом з матірю. Згідно з\~ч.1\~та ч.10\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. З квитанцій від 22 лютого 2018 року (а.с.7) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок, тобто за дві вимоги немайнового характеру. Предявлений ним позов задоволений частково. Водночас, при зверненні до суду з зустрічним позовом [PERSON] також сплатила судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок (а.с.55). Предявлений нею зустрічний позов задоволений. З огляду на це, з суд вважає за необхідне здійснити зарахування судового збору сплаченого сторонами та звільнити [PERSON] та [PERSON] від обовязку сплачувати на користь один одного судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial