Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позові вказує, що з 15.12.2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного проживання вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В позові зазначає, що відповідач застосовує до неї фізичне насилля, що негативно відображається на дітях. Після розірвання шлюбу, на якому вона буде наполягати, має намір забрати дітей та переїхати на постійне місце проживання по місцю своєї реєстрації. Позивач в позові вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не дбає про дітей, не бере участі у їх вихованні, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти фактично знаходяться на її утриманні. Офіційно відповідач не працює, хоча має достатні заробітки для утримання дітей. Так як, добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона звернулась до суду з відповідною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, з дня подання заяви до суду. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вона вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 15.12.2007 року, актовий запис №761 (а.с.2). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON], серія [NUMBER] - а.с.3) та сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON], серія [NUMBER] - а.с.4). Відповідно до довідки № 208 від 04.03.2016 року, що видана Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області,- що [PERSON], 1985 року народження проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживають: дочка - [PERSON], 2008 року народження; син - [PERSON], 2012 року народження; чоловік - [PERSON], 1980 року народження (а.с.10). Судом з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дітей, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст.180-183, 191 СК України та

Outcome: approved