Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-171934 від 22 лютого 2019 року, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 90000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами: № 10228445 на суму 6543,97 грн., № 10228420 на суму 40127,25 грн., № 10228404 на суму 16874,57 грн. та №10228380 на суму 26454,21 грн. та випискою руху коштів по рахунку № [NUMBER] , та випискою по рахунку № [NUMBER] . Акціонерне товариство «Кредобанк» свої зобов`язання за договором та виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконала, тому за нею існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 114330,98 грн. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 88418,14 грн., заборгованості по процентах в розмірі 23012,54 грн. та заборгованості по пені в розмірі 2900,30 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 114330,98 грн., судовий збір по справі в сумі 2102,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14863,00 грн. та витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн. У судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 22 лютого 2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-171934, згідно якого останній надано кредит в розмірі 90000,00 грн., строком користування до 21 лютого 2024 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредитні кошти надавались відповідачці в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, що підтверджується меморіальними ордерами: № 10228445 на суму 6543,97 грн., № 10228420 на суму 40127,25 грн., № 10228404 на суму 16874,57 грн. та №10228380 на суму 26454,21 грн.. Відповідно до п.1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 6.3 Договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Пунктом 6.2 Договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4338,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 22 лютого 2019 року до 21 лютого 2024 року погашаються в однаковому порядку. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 52,99 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Відповідно до п.7.1 Договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Пунктом 6.9 договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 12 березня 2020 року згідно розрахунку позивача, утворилася заборгованість в розмірі 114330,98 грн., з яких: 88418,14 грн. сума заборгованості за кредитом; 23012,54 грн. сума заборгованості за відсотками; 2900,30 грн. пеня. Позивачем вживались заходи щодо спонукання боржниці виконати свої зобов`язання за кредитним договором, про що свідчать повідомлення-вимоги від 21 грудня 2019 року та 03 березня 2020 року. Однак, відповідачка не вчинила жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості. Доказів погашення боргу суду не надано. З огляду на те, що відповідачка прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 114330,98 грн. підлягає до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме 2102,00 грн. сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору. Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14863,00 грн. та витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн., суд приходить до наступного висновку. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До суду на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги представником позивача адвокатом Кізко Л.С. надано наступні документи: попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат від 04 квітня 2020 року; договір про надання правової допомоги від 11 квітня 2019 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс»; довіреність №11004 від 05 грудня 2019 року, надана АТ «Кредобанк» адвокату Кізко Лесі Сергіївни.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001086, видане 01 березня 2019 року. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи вищевикладене, та те, що позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили здійснення адвокату Кізко Л.С . відповідних оплат на професійну правничу допомогу в сумі 14863,00 грн. (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, тощо), а також те, що в судовому засіданні представник позивача не брав участі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення начебто понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14863,00 грн. та витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн., а тому в задоволенні даних вимог слід відмовити.

Outcome: approved