Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути з відповідача суму матеріального збитку - 19 399 грн., моральну шкоду - 128000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що18.02.2019 року приблизно о 08 годині 35 хвилин, [PERSON] рухаючись на транспортному засобі «DaewooLanos», державний номерний знак [NUMBER] по Голосіївському проспекту в м. Києві, порушила правила безпеки дорожнього руху та здійснила наїзд на пішохода [PERSON] , яка рухаючись по пішохідному переходу, намагалась перетнути проїжджу частину.Постановою Голосіївського районного суду від 28.10.2019 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] буди спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана правої тім`яної області, забій правого ліктьового, колінного суглобів, пошкодження зв`язкового апарату правого гомілково-ступневого суглоба. Так позивачу було спричинено матеріальну шкоду, яка виразилася у придбанні медикаментів, медичного інвентарю, медичного обстеження. Всього на лікування було витрачено 8000 гривень. До того ж, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу одяг, а саме: зимова куртка торгівельної марки «NewBalance» вартістю 5500 гривень та сукня торгівельної марки «Stradivarius» вартістю 899 гривень, а всього на загальну суму 6399 гривень. Крім того, у зв`язку з отриманою травмою ноги, [PERSON] тривалий час пересувалась на таксі, на послуги якого за весь період лікування було витрачено 5000 гривень. Крім матеріальної шкоди, [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яку позивач оцінює у 128 000 гривень. Ухвалою суду від 27.03.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 09 червня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки 06.09.2018 року між відповідачем та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів№ 97-5001-18-00672. Відповідно до умов страхового договору застраховано відповідальність відповідача за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка може статися за участь страхувальника. На підставі зазначеного договору відповідачу видано поліс страхування АМ/6506933. Строк дії полісу до 14.09.2019. Пунктом 4 полісу визначено ліміт відповідальності, який становить 200 000,00 гривень за завдання шкоди життю та здоров`ю третіх осіб. Відповідач у строки та у порядку, передбаченому законодавством, повідомила страховика про дорожньо-транспортну пригоду, заяву якої було зареєстровано за № 26545.Відповідно для отримання страхового відшкодування потерпілий, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає заяву про страхове відшкодування, і лише у разі недостатності страхової виплати особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Також відповідачем у відзиві зазначено, що позивачкою не надано доказів на підтвердження вартості лікування та призначення лікування лікарем, доказів отримання вказаних у позові травм саме внаслідок ДТП. Позивачем не надано доказів вартості одягу, та доказів того, що саме цей одяг було пошкоджено. Матеріали справи не місять доказів понесення витрат позивача на послуги таксі, а також їх зв`язок з отриманою травмою. Позивачем не доведено, що її душевні хвилювання були пов`язані з ДТП. Враховуючи вищевикладене, відповідачка просила у задоволенні позову відмовити. У відповіді на відзив від 17.08.2020 року, позивачка зазначила, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерплий не був. Закон надає потерпілому право отримати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. У заперечення на відповідь на відзиві від 18.08.2020 року відповідачем зазначено, що страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника. 03 лютого 2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо позовних вимог, у яких останні зазначили, що станом на 25.01.2021 року потерпіла до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування не зверталась та жодних документів не надавала. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд про його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлення належним чином, направила до суду письмові пояснення щодо позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 18.02.2019 року о 08 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Деу» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по пр-ту Голосіївському, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, рухаючись у лівій смузі руху перед регульованим пішохідним переходом, коли автомобіль, який рухався в правій смузі руху зменшив швидкість та зупинився, в свою чергу не зменшила швидкість та не зупинилась, в результаті чого здійснила наїзд на пішохода [PERSON] , що призвело до отримання тілесних ушкоджень пішоходом. Постановою Голосіївського районного суду від 28.10.2019 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Цивільна відповідальність відповідача [PERSON] застрахована ПрАТ «Страхова група «Українська страхова група» на умовах обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів за полісом АМ/6506933, строк дії полісу до 14.09.2019 року, з лімітом страхової відповідальності 200 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial