Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 03 червня 2011 року, що виникла станом на 15 січня 2020 року, в розмірі 45930,08 грн., яка складається з наступного: 28633,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7421,17 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, 7212,32 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2163,34 грн. - штраф (процентна складова), а також сплачений судовий збір. На обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у в зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03 червня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач був ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети - заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді , а також наказом банка про їх затвердження. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорі або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/смс-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, і клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача повністю підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Також дія договору між банком та відповідачем підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується з ч.2 ст. 642 ЦК України. Виконання відповідачем договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Овердрафт, як це вказано у п. 1.1.1.44 договору, це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Банк використав своє право щодо зміни умов договору, змінивши річну відсоткову ставку: з 01 вересня 2014 року - до 34,80% на рік); з 01 квітня 2015 року - до 43,20% на рік. З 01 вересня 2015 року впроваджені зміни Умов та Правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, згідно яких відповідно до п. 2.1.1.3.1. клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту. З 01 квітня 2019 року також впроваджені зміни Умов та Правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, згідно яких відповідно до п. 2.2.2.2.12 в разі порушення зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнт зобов`язується сплатити банку заборгованість по кредиту та проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». АТ КБ свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Згідно п. 2.1.1.3.1. погашення процентів та кредиту здійснюється наступними шляхами: договірним списанням, коли клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту в розмірі процентів, які підлягають оплаті за цим договором, першого числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором (здійснювати договірне списання); внесенням клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесення грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно п. 1.1.1.60. договору мінімальний обов`язковий платіж - це розмірі боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти, і який розраховується в процентному співвідношення від загальної заборгованості клієнта. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, і зобов`язання клієнта вважається простроченими. Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало б бути погашено відповідачем , але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі. Згідно п. 2.1.1.2.9 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п. 2.2.2.2.11 договору, клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від значених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 549 ЦК України, п. 2.1.1.3.5. договору при порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 15 січня 2020 року має заборгованість в розмірі 45930,08 грн., яка складається з наступного: 28633,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7421,17 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, 7212,32 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2163,34 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою представником позивача Гребенюком Олександром Сергійовичем подана письмова заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та не надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 03 червня 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. (а.с. 15). У підписаній відповідачем анкеті-заяві було зазначено, що він погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанка www.privatbank.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приват Банка. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи, що відповідач за своєю ініціативою звернувся до позивача із заявою для отримання кредиту/кредитної карти, підписав анкету-заяву на отримання кредиту із зазначенням своїх персональних даних, отримав на картковий рахунок кредитні кошти та платіжну кредитну карту використовував кредитні кошти, суд вважає, що між сторонами у справі було укладено двосторонній кредитний договір у письмовій формі. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач порушив умови кредитного договору, оскільки не в повному обсязі виконував умови кредитного договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-14), останні платежі на погашення заборгованості по кредитному договору відповідач здійснив 05 липня 2019 року в сумі 1000 грн., 06 серпня в сумі 1000 грн., 06 вересня 2019 року в сумі 1000 грн. та 06 грудня 2019 року - в сумі 1000 грн., але в повному обсязі заборгованість за кредитним договором не погасив, і станом на 15 січня 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 45930,08 грн., яка складається з наступного: 28633,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7421,17 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, 7212,32 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2163,34 грн. - штраф (процентна складова). Як вказано у розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 14 оберт), сальдо за нарахованими відсотками з накопичувальним підсумком на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, за період з 01 жовтня 2019 року по 15 січня 2020 року складає 6428,50 грн. і ці відсотки нараховано за річною процентною ставкою на прострочений кредит в розмірі 84,00%. Але частиною другою ст. 625 ЦК України, встановлено, що боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. У позовній заяві позивач посилається на те, що з01 квітня 2019 року були впроваджені зміни Умов та Правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, згідно яких відповідно до п. 2.2.2.2.12 в разі порушення зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнт зобов`язується сплатити банку заборгованість по кредиту та проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». Проте, судом встановлено, що Умови та Правила надання банківських послуг, які позивач надає суду на обґрунтування своїх позовних вимог, не містять підпису відповідача. Інші належні та допустимі докази, які б підтверджували, що саме з даними Умовами був ознайомлений відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили відповідальність при порушенні договірних зобов`язань, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо розміру відсотків та відповідальності за порушення зобов`язання, не змінювались, позивачем суду не надані. У заяві позичальника також відсутні дані про те, з якими саме Умовами був ознайомлений такий учасник справи. Отже, Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки вони не містять підпису позичальника, в анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо розміру сплати штрафів та пені за невиконання договору. Також позивачем не надані суду докази на обґрунтування того, в подальшому відповідач був ознайомлений із зміненими Умовами та правилами надання банківських послуг щодо запровадження з 01 квітня 2019 року нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». Таким чином, позивач, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, мав право нарахувати відповідачу проценти за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 3% річних, бо інший розмір відсотків не був встановлений договором між сторонами або законом. Згідно розрахунку заборгованості ( а.с. 14), заборгованість за договором з 01 жовтня 2019 року по 06 грудня складала 30633,25 грн., з 07 грудня 2019 року по 03 січня 2020 року - 29633,25 грн., з 04 січня 2020 року по 15 січня 2020 року - 28633,25 грн. Отже, 3% річних від простроченого грошового зобов`язання за період з 01 жовтня 2019 року по 15 січня 2020 року становить 265,13 грн., а саме: за період з 01 жовтня 2019 року по 06 грудня 2019 року - 168,69 грн. (30633,25 грн. х 0,03 / 365 днів х 67 днів = 168,69 грн.); за період з 07 грудня 2019 року по 03 січня 2020 року - 68,20 грн. (29633,25 х 0,03 / 365 днів х 28 днів = 68,20 грн.); за період з 04 січня 2020 року по 15 січня 2020 року - 28,24 грн. (28633,25 грн. х 0,03 / 356 днів х 12 днів = 28, 24 грн.). Суд вважає, що позивач, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, не довів за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, з урахуванням положень статей 76-80 ЦПК України, зазначені ним обставини щодо правомірності нарахування та стягнення з відповідача процентів в розмірі 7421,17 грн., що нараховані на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, а також щодо правомірності нарахування та стягнення пені та штрафів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за кредитним договором б/н від 03 червня 2011 року з відповідача на користь банку необхідно стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 28633,25 грн., проценти, що нараховані на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 265,13 грн., та відмовити у задоволенні інших позовних вимог про стягнення відсотків, пені та штрафів. Зазначене узгоджується з правовими позиціями, які висловлені у постановах Верховного Суду України у справі № 6-16цс від 11 березня 2015 року, у справі № 578/132/16, провадження № 61-3836св18 віл 14 лютого 2018 року, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial