Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0008/82/34959 від 17 грудня 2007 року в розмірі 1412 доларів США 10 центів. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір не відновлювальної кредитної лінії №014/0008/82/34959 в сумі 16320 доларів США зі ставкою користування кредитом 14 відсотків річних строком до 16 грудня 2014 року (далі - Договір).\~Виконання зобов`язань\~за кредитним\~договором №014/0008/82/34959\~від 17\~грудня 2007\~року було\~забезпечено договором\~поруки №014/0008/82/34959\~від 17\~грудня 2007\~року між\~ВАТ «Райффайзен\~Банк Аваль»\~та [PERSON] .\~Рішенням Бучацького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 29\~липня 2013\~року у\~цивільній справі\~№595/93/13-ц\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~Публічного \~акціонерного\~товариства «Райффайзен\~Банк Аваль»\~заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~14258,79\~доларів США,\~що еквівалентно\~113970,51\~грн.\~Оскільки рішення\~суду не\~виконано,\~тому позичальнику\~продовжувались нараховуватись\~відсотки \~та пеня\~за порушення\~графіку та\~сплату відсотків.\~У зв`язку\~з невиконанням\~позичальником умов\~кредитного договору,\~несплатою періодичних\~платежів на\~погашення кредиту\~та відсотків\~за користування\~кредитними коштами,\~на адресу\~позичальника та\~поручителя 26.02.2019\~року було\~направлено вимоги\~про виконання\~зобов`язань за\~кредитним договором\~та про\~виконання грошових\~зобов`язань за\~договором поруки,\~однак вимоги\~кредитора виконані\~не були.\~ Згідно\~ч.2\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання на\~вимогу кредитора\~зобов`язаний сплатити\~суму боргу\~з урахуванням\~встановленого індексу\~інфляції за\~весь час\~прострочення,\~а також\~3%\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому позивач розрахував 3% річних за період з 21.11.2012 року по 22.05.2019 рік, що складає 1412,10 доларів США. Представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився попередньо подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~хоч належним\~чином були\~повідомлені про\~час та\~місце розгляду\~справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до\~задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір невідновлюваної кредитної лінії №014/0008/82/34959 з лімітом 16320 доларів США зі ставкою користування кредитом 14 відсотків річних строком до 16 грудня 2014 року. Відповідно до умов п. 5.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Договором. Згідно п.6.5 кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов договору та/або договором застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту та в інших випадках передбачених цим договором. 17 грудня 2007 року в забезпечення умов кредитного договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, \~згідно якого остання несе солідарну відповідальність перед банком за \~виконання договору. 21 грудня 2007 року \~між банком та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого вони надали в іпотеку належне їм на праві власності майно - незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 279,9 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0813 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року у цивільній справі №595/93/13-ц позов задоволено частково, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного \~акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 14258,79 доларів США, що еквівалентно 113970,51 грн., та звернуто стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах \~незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 279,9 кв.м., та земельної ділянки площею 0,0813 га, кадастровий №6121210100:02:002:0278, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання вказаного рішення Бучацьким районним судом Тернопільської області 01 жовтня 2013 року видано виконавчий лист у справі №595/93/2013/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь Публічного \~акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 14258,79 доларів США, що еквівалентно 113970,51 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах \~незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 279,9 кв.м., та земельної ділянки площею 0,0813 га, кадастровий №6121210100:02:002:0278, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] та [PERSON] . Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив до 02 вересня 2014 року. 26 лютого 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслано на адресу позичальника та поручителя вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором за вихідним № 114/5-145474 та вимогу про виконання грошових зобов`язань за договором поруки № 114/5-145477, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість, однак, вимоги кредитора не були виконані, заборгованість не погашена. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ч.2\~ст.625\~ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже,\~за змістом\~наведеної норми\~закону нарахування\~інфляційних витрат\~на суму\~боргу та\~3\~% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Аналогічне положення міститься у постановах Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12 , від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). З поданого позивачем розрахунку 3% річних на суму за період з 21.11.2012 року по 22.05.2019 рік складає 1412,10 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 36873,32 грн. На підставі ч. 1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту, шляхом солідарного стягнення з відповідачів в користь позивача 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 21 листопада 2012 року по 22 травня 2019 рік за кредитним договором № 014/0008/82/34959 від 17 грудня 2007 року у розмірі 1412,10 доларів США. Крім того, в силу вимог ст.141\~ЦПК\~України з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 1921 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved