Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач, [PERSON]) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості в розмірі 115\~577,03 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг укладений договір № б/н від 09.03.2010, згідно з яким відповідач отримав від Банку кредит в розмірі 8000 грн. з урахуванням Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору (заяви) відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 03.04.2018 дорівнює 115\~577,03 гривень, з яких 8418,75 гривень заборгованість за тілом кредиту, 107\~158,28 гривень заборгованість за відсотками за період з 09.03.2010 по 31.08.2017. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, за змістом позовної заяви не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, а саме, шляхом направлення за місцем його проживання судової повістки разом із копіями позовних документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідне поштове повідомлення повернуто на адресу суду із відміткою від 28.08.2018 «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В силу наведених процесуальних приписів відповідач вважається належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. На виконання договору № б/н від 09.03.2010 - підписаної відповідачем заяви останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі 8000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишу заборгованості за кредитом (а.с.12-38). За змістом вказаної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що відповідач станом на 03.04.2018 має заборгованість за наданим кредитом в розмірі 115\~577,03 гривень, з яких 8418,75 гривень заборгованість за тілом кредиту, 107\~158,28 гривень заборгованість за відсотками за період з 09.03.2010 по 31.08.2017 (а.с.6-11). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики (параграфа 1 цієї глави), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також суд зазначає, що згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ст.ст.526-527, 530 ЦК України (глава 48 - виконання зобовязання) зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положенням ч.1 ст.625 ЦК України (глава 51 правові наслідки порушення зобовязання; відповідальність за зобовязання) передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за укладеним ним з Банком договором належним чином не виконав, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 115\~577,03 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial