Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Одесаобленерго» (надалі АТ «Одесаобленерго») звернулось до суду з позовними вимогами, які зменшив до закінчення підготовчого засідання, та просить стягнути з відповідачки заборгованість за недораховану електричну енергію в розмірі 28785,42 гривень, посилаючись на те, що [PERSON] є споживачем електроенергії, згідно договору про користування електричною енергією №246 від 29.12.2015 року за адресою: [ADDRESS] а та при проведенні 28 жовтня 2017 року перевірки на відповідність споживання електричної енергії Правилам, в будинку [ADDRESS] було встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електричної проводки мимо приладу обліку у вигляді прихованої розетки в прихованому місці до мереж, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми підключення, про що було складений відповідний акт. Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачки витрат по сплаті судового збору у розмірі 1762 гривень. В судовому засіданні представник АТ «Одесаобленерго» зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач надав до суду відзив на позов та просив у задоволенні позовних вимог АТ «Одесаобленерго» відмовити. До судового засідання призначеного на 18.10.2019 року[PERSON] повторно не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи в зв`язку зі станом здоров`я. Представник відповідача - адвокат Бугаєнко О.В. також до судового засідання повторно не з`явився, надав до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи, до виконання позивачем постанови НКРЕКП №1873 від 06.09.2019 року. Оскільки причина неявки представника відповідача є неповажною, а також враховуючи, що відповідачем надані по справі всі докази, суд вважає за можливим розглядати справу за відсутністю відповідача та його представника. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією № 246 від 29.12.2015 року за адресою: [ADDRESS] . 28.10.2017 року представниками позивача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в присутності відповідачки, проводилась перевірка за адресою [ADDRESS] . Під час перевірки відносно [PERSON] було складено акт про порушення № 08000137 від 28.10.2017 року. Відповідно до акту споживач [PERSON] порушила п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 (надалі - ПКЕЕН), а саме (мовою оригіналу): «самовольное подключение электрической проводки мимо прибора учета в виде скрытой розетки в скрытом месте к сетям, что не являются собственностью энергопоставщика с нарушением схемы подключения». Зазначений акт було підписано відповідачкою із зауваженнями наступного змісту (мовою оригіналу): «мной был куплен дом в 2004 году, мы сделали маленький ремонт в кладовке где найдена розетка, мы там ничего не делали и не обнаружили ее, светом мы не пользовались честно это видно по квитанциям». Згідно п. 37 ПКЕЕН енергопостачальнику надано право перевіряти справність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії, порушення цих правил на місці виявлених порушень у присутності споживача, або уповноваженої ним особи оформляється акт порушень. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі, акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками енергопостачальника електричної енергії. Споживач має право подати пояснення і зауваження, щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Аналогічні положення зазначені і в п.п. 4.1, 4.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (надалі - Методика), згідно яких акт про порушення складається у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень Правил. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень. Враховуючи вищенаведене, а також те, що акт про порушення було складено трьома уповноваженими представниками позивача та підписано відповідачкою (із зауваженнями) суд вважає, що акт № 08000137 від 28.10.2017 року є таким, що складено у відповідності до положень п. 53 ПКЕЕН. Крім того, факт вчинення відповідачкою порушення ПКЕЕН підтверджується не тільки актом про порушення № 08000137 від 28.10.2017 р., а іншими доказами: фото- та відео фіксацією порушення, а також самими зауваженнями [PERSON] . Пунктом 9 акту про порушення № 08000137 від 28.10.2017 року [PERSON] викликано на комісію з розгляду складеного акту про порушення на 18.11.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, комісія з розгляду акту № 08000137 від 28.10.2017 року була проведена, за заявою відповідача, раніше - 31.10.2017 року. 31.10.2017 року складено протокол засідання № 161 згідно якого вирішено провести нарахування не облікованої електричної енергії за актом про порушення ПКЕЕН № 08000137 з дня здійснення останньої технічної перевірки (09.04.2014 р.), але не більше ніж за три роки з 28.10.2014 року до дня усунення порушення - 28.10.2017 року, за перерізом проводу - 2,5 кв. мм, 8 год. на добу. На підставі вказаного протоколу, було видано рахунок для оплати вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН на суму 39 723,59 грн. В матеріалах справи містяться докази направлення відповідачу [PERSON] протоколу засідання комісії № 161 від 28.10.2017 року, копію розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості, а також рахунок на суму 39723,59 грн. Суд враховує, що згідно з підпунктом «а» пункту 3.3 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок, враховується з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Згідно із п. 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 31.07.1996 р. № 28, норми розділу «Загальні положення» яких поширюється на всіх споживачів без винятку, прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити. Враховуючи, що порушення ПКЕЕН, виявлене у відповідача, було вчинене прихованим способом, що візуально виявити неможливо, а тому, враховуючи такий спосіб підключення, що розрахунок збитків, завданих енергопостачальнику, необхідно здійснювати відповідно до пункту 3.3 Методики. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, при розгляді справ у подібних правовідносинах, викладеним у постановах від 05 вересня 2018 року у справі № 204/1348/15-ц та від 17.09.2019 року по справі № 552/5247/18. У той же час, суд погоджується з доводами відповідача, що розрахунок необхідно проводити з дати останньої технічної перевірки. Так, під час судового розгляду справи, [PERSON] було надано копію технічного паспорту від 30.12.2015 року (оригінал оглянуто в судовому засіданні), який при розгляді комісією акту № 08000137 від 28.10.2017 року не надавався та який свідчить про те, що в будинку за адресою [ADDRESS] а представниками позивача 30.12.2015 року проводилась технічна перевірка. Як вбачається з заяви про зменшення позовних вимог позивача, на підставі технічного паспорт 1-фазного розрахункового вимірювального комплексу від 30.12.2015 р., АТ «Одесаобленерго» було прийнято рішення переглянути протокол засідання комісії № 161 від 28.10.2017 року та розрахунок кількості недорахованої електричної енергії по Акту № 08000137 від 25.10.2017 р. Судом встановлено, що 26.12.2018 року на засіданні комісії АТ «Одесаобленерго» з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, було вирішено питання про скасування протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Чорноморського РЕМ № 161 від 31.10.2017 р., акт про порушення № 08000137 від 25.10.2017р. було розглянуто повторно. За результатами проведення комісії позивачем складено протокол № 18-26 від 26.12.2018 року згідно якого позивачем, було вирішено провести перерахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. Кількість днів, за які було здійснено перерахунок, було визначено у відповідності до абзацу другого п.3.3 «а» Методики з дати останньої технічної перевірки 30.12.2015 року. Копію протоколу від 26.12.2018 року № 18-26 було направлено відповідачу поштою та надано до суду. Таким чином, суд доходить висновку, що вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 28 785, 42 грн. за період з 30.12.2015 по 28.10.2017, згідно протоколу № 18-26 від 26.12.2018 року визначено позивачем відповідно до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Суд не погоджується з посиланням відповідача на обов`язковість постанови НКРЕКП № 684 від 07.05.2019 року, яка на думку відповідача спростовує вимоги АТ «Одесаобленерго», з огляду на наступне. Рішення суб`єкта владних повноважень можуть бути виражені у формі нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії. Так, нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що стосується актів ненормативного характеру (актів індивідуальної дії), то вони породжують права та обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними кола суб`єктів), якому вони адресовані. Основним критерієм розмежування адміністративних актів є коло осіб, на яких поширюється їх дія, при цьому визначальним у визначенні нормативно-правового акта є те, що останній є джерелом права. У відповідності до п. 13 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10 вересня 2014 року № 715/2014, рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями. Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов`язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії. Згідно з пп. 8, 15, 17 п. 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228 Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державну реєстрацію нормативно-правових актів, а також інших органів, акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації; здійснює експертизу проектів нормативно-правових актів та нормативно-правових актів, що підлягають державній реєстрації, на відповідність положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини; забезпечує ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, надання інформації з нього. Відповідно до п. 1 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року № 731 державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної експертизи, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Пунктом 2 даного Положення передбачено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Порядок подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (далі - Порядок № 34/5). Пунктом 6.7. Порядку № 34/5 визначено, що після включення нормативно-правового акта до Єдиного державного реєстру і присвоєння йому реєстраційного коду Управління систематизації передає нормативно-правовий акт для опублікування в бюлетені «Офіційний вісник України». Втім постанова НКРЕКП № 684 від 07.05.2019 року не зареєстрована в Мін`юсті, не включена до Єдиного державного реєстру з присвоєнням реєстраційного коду та не опублікована в бюлетені «Офіційний вісник України», а отже не є нормативно-правовим актом та не містить нових правових норм, які є джерелом права. Суд звертає увагу, що такий висновок узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного суду від 07.10.2019 року по справі № 826/15733/15. Окрім того, акт НКРЕКП № 164 від 19.04.2019 року та постанова НКРЕКП № 684 від 07.05.2019 року, в яких вказано на недотримання вимог законодавства працівниками АТ «Одесаобленерго» під час складання Акту про порушення № 08000137 від 28.10.2017 р. (в частині не зазначення місця самовільного підключення та не відображення достатньої інформації для нарахування збитків по акту) суперечать листу НКРЕКП № 353/20/9-18 від 16.01.2018 року, в якому зазначено, що акт про порушення № 08000137 від 28.10.2017 року є таким, що складено відповідно до вимог ПКЕЕН. Як вбачається з Акту про порушення від 28.10.2017 року № 08000137 сам факт порушення ПКЕЕН та наявність дооблікової розетки, [PERSON] не заперечувала, хоч і зазначила, що нею не користувалась та не знала про неї. Тобто відповідач не заперечувала проти висновків вказаних в акті про порушення, а лише не погоджувалась із дотриманням формальностей при його складанні, що саме по собі не свідчить про неправильність дій позивача, та не спростовує факту самовільного підключення. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 року по справі 203/5053/15-ц. При винесені рішення суд також виходить з того, що не встановлення точки підключення (не відображені в акті про порушення точки підключення до відповідних мереж) не є підставою для звільнення [PERSON] від відповідальності та не спростовує факт порушення відповідачкою ПКЕЕН. Вищезазначений висновок неодноразово висловлював суд касаційної інстанції, в аналогічних правовідносинах, зокрема в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2017 року у справі № 520/5630/15-ц та справ від 30.04.2015 року по справі № 6-8319св15. Згідно ст.ст. 26,27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення» споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до положень ст.ст.526,629 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності, тощо. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Таким чином, беручи до уваги, що відповідачка, яка є споживачем електроенергії порушила ПКЕЕН, шляхом самовільного підключення електропроводки до електромережі що не є власністю енергопостачальника, що призвело до споживання електроенергії поза приладами обліку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Одесаобленерго». Відповідно до ст.141 ЦПК України вимоги про стягнення судового збору також підлягають задоволенню.

Outcome: approved