Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

В березні 2021 року ТОВ «Менеджмент інвестицій» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту в розмірі 17268,58 грн., мотивуючи тим, що 14 лютого 2018 року між сторонами був укладений договір споживчого кредиту № 2029-18/СК, згідно з умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 1600,00 грн. строком на 29 календарних днів, з кінцевим терміном повернення 14.03.2018 та платою за користування кредитом у розмірі 730,00 % річних або 2,00 % в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 32,00 грн. за день. Відповідачка порушила свої зобов`язання, встановлені договором, в зв`язку з чим станом на 05 березня 2021 року її заборгованість за вказаним кредитним договором становить 17268,58 грн., з яких: 1600,00 грн. - заборгованість по кредиту; 928,00 грн. - заборгованість по відсоткам, 5760,00 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 8551,04 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям; 142,82 грн. - 3 % річних від простроченої суми; 286,72 грн. - інфляційне збільшення боргу. В судове засідання представник позивача направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяв про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 квітня 2021 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2018 року між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 2029-18/СК. Відповідно до п. 1.2. договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 1600,00 грн. на 29 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 14 березня 2018 року включно та платою за користування кредитом у розмірі 730,00 % річних або 2,00 % в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 32,00 грн. за день. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, шляхом видачі відповідачці кредитних коштів, що підтверджується видатковим касовим ордером від 14 лютого 2018 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до п. п. 5.1 договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі строки: а) повернення кредиту - до 14.03.2018 року, б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або пролонгації договору. Пунктом 8.2. договору передбачено, що позичальник, який порушив строки повернення обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом (п. 8.3 договору). У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 05 березня 2021 року її заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором становить 17268,58 грн., з яких: 1600,00 грн. - заборгованість по кредиту; 928,00 грн. - заборгованість по відсоткам, 5760,00 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 8551,04 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям; 142,82 грн. - 3 % річних від простроченої суми; 286,72 грн. - інфляційне збільшення боргу. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (договору споживчого кредиту), що підтверджується договором споживчого кредиту № 2029-18/СК від 14 лютого 2018 року, підписаним сторонами, розрахунком заборгованості станом на 05 березня 2021 року. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Із норм ст. 547 ЦК України слідує, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як передбачено ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, з боку відповідачки було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, тому порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб. З врахуванням того, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, позивач має право на стягнення із відповідачки суми заборгованості за кредитним договором, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2270 грн. сплаченого при подачі позову судового збору.

Outcome: approved