Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.10.2008 року у розмірі 12144,43 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що на підставі заяви відповідачки № б/н від 21.10.2008 року, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку» між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні кредитного договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка порушує зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості за тілом кредита у розмірі 2756,28 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита у розмірі 2511,37 грн.; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 4695,79 грн.; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1126,49 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 554,50 грн. - процентна складова, що у загальному становить 12144 грн. 43 коп. Відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі, просила пеню по кредиту не стягувати, так як вона онкохвора, на підтвердження чого надала копію довідку з Христинівської ЦРЛ. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач вказує, що кредитний договір укладено 21 жовтня 2008 року, проте до позовної заяви додає копію заяви [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі даної заяви, яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, тарифами банку, які погоджені з відповідачкою, між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію заяви відповідачки, яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 31.05.2019 р.; довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Як вбачається із заяви відповідачки до Приватбанку, остання містить анкетні дані [PERSON] та датована 21.10.2008 р. В даній заяві не вказано суму кредиту (кредитного ліміту), процентної ставки по кредиту, розмір пені та штрафу. Тому, суд погоджується з позивачем лише щодо того, що між сторонами укладено договір про отримання лише суми кредиту, адже інші умови договору в двосторонньому порядку не підписані. Проценти за користування кредитом позивач не нараховував та вимоги про стягнення цих коштів не заявляв. Доказів укладення договору з відповідачкою щодо сплати пені та штрафних санкцій суду не надано. Довідка про умови кредитування, а також Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку відповідачкою не підписувались. Також, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати Умови та правила надання банківських послуг частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Вказаної позиції дотримується і Велика палата Верховного суду згідно постанови від 03 липня 2019 року у справі 342/180/17. Тому позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом у розмірі 5267,65 грн. Судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial