Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

В березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу з відповідачем проживаю з нею та перебуває на її утриманні, в свою чергу відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів заробітку, підтримує в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2014 року сторони [PERSON] та [PERSON] шлюб зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 195 розірвано ( а.с.7). У відповідності до свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 060176 від 06 листопада 2007 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 09 вересня 2007року народження (а.с.6). Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], 09 вересня 2007 року, проживає разом з позивачкою [PERSON] у [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved