Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі\~- позивач) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі\~- відповідач) заборгованості в розмірі 11 120,81 доларів США, що на момент подання позовної заяви за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 складає 234 982,72 грн. за кредитним договором №DOL0GK40200027 від 11.08.2006 та судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг укладений кредитний договір №DOL0GK40200027 від 11.08.2006, згідно з яким відповідач отримала від Банку кредит у розмірі 12 700,00 доларів США на термін до 10.08.2021 і зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов кредитного договору відповідач зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим у неї виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 26.05.2015 дорівнює 11 120,81 доларів США, яка складається з наступного: 9 295,10 доларів США заборгованість за кредитом, 1 504,83 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 320,58 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом, 0,30 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, в підтвердження несплати відповідачем спірної суми заборгованості за вищевказаним кредитом надала суду розрахунок заборгованості за період з 26.05.2015 по 30.03.2018, навела доводи, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, адже повістка про виклик вручена її представникові - адвокату [PERSON], до суду не зявилась, клопотання про відкладення справи не надала. Представник відповідача просив провести судове засідання без присутності відповідача. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе проведення судового засідання за відсутністю відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, навівши доводи, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Мотиви незгоди зводяться до того, що відповідачем регулярно були здійснені платежі на погашення спірного кредитного договору до жовтня 2014 року, всього нею було сплачено 18\~336 доларів США, що, на її думку, є достатнім для погашення заборгованості за таким кредитним договором. Відповідач повністю погодилась з сумами внесків, які нею були здійснені за розрахунком та випискою по рахунку, наданими банком до позову, проте вважає, що сума кредиту нею повністю погашена, а тому просить в позові відмовити. Представник відповідача також зауважив, що оскільки відповідач мешкала в с.Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, то внаслідок початку проведення антитерористичних дій, вказане село було на лінії зіткнення, що ускладнило, а в подальшому унеможливило здійснення виплати за вказаним кредитним договором. Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.11.2015 позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі (а.с.36-38). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.05.2018 вказане заочне рішення суду на підставі відповідної заяви відповідача скасовано та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.76). Ухвалою суду від 30.08.2018 явку представника позивача в судове засідання визнано обовязковою. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. За умовами кредитного договору №DOL0GK40200027 від 11.08.2006, укладеного між позивачем та відповідачем (далі Кредитний договір), банк зобовязався надати позичальнику на строк з 11.08.2006 по 10.08.2021 включно кредитні кошти в розмірі 14 552,50 доларів США на наступні цілі: придбання житлової квартири в розмірі 12 700,00 доларів США, а також в розмірі 1 852,50 доларів США на сплату страхових платежів; за змістом п.1.1 платіж, який відповідач має вносити щомісячно для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів та винагороди, дорівнює 180,46 доларів США; відповідно до п.п.2.1.3, 2.2.3 договору, зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороду банку в розмірі 26,67 доларів США, щомісячно (а.с.11-12). Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором заборгованість відповідача перед банком станом на 26.05.2015 дорівнює 11 120,81 доларів США, яка складається з: 9 295,10 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 504,83 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 320,58 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом, 0,30 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.5-9). Як вбачається з вказаного розрахунку та виписки по рахунку відповідача (а.с.93-134), та визнано представником відповідача в судовому засіданні, відповідачем здійснювалось погашення заборгованості за вказаним Кредитним договором періодичними платежами, частина з яких зараховувалась в рахунок погашення тіла кредиту, частина процентів, частина комісійної винагороди, а частина, в разі прострочення сплати відповідачем щомісячного платежу - в рахунок погашення пені. Останній платіж був здійснений відповідачем 28.10.2014, після вказаної дати відповідач припинила здійснення подальших платежів в будь-якому розмірі. Зміст розрахунку\~та виписки\~по рахунку,\~з яким\~погодився відповідач\~та його\~представник та\~проти якого\~відповідач не\~висловила заперечень,\~дозволяє дійти\~висновку,\~що відповідачем\~за період\~з 07.09.2006\~по 28.10.2014\~з 12\~700\~доларів США\~тіла кредиту\~погашено 3 404,90 доларів США, а тіло кредиту в розмірі 9 295,10 доларів США, з яких 917,11 доларів США є простроченою сумою станом на 26.05.2015, залишилось непогашеною відповідачем. У звязку з припиненням відповідачем здійснення платежів за Кредитним договором та наявності заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом. Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем та його представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним зобовязань за Кредитним договором у встановлений строк та встановленому розмірі. Між тим, ними визнаний факт укладення вказаного Кредитного договору, умови якого, зокрема, процента ставка, розмір щомісячних платежів та строки погашення, не заперечуються. Твердження представника відповідача про те, що за Кредитним договором вся сума вже виплачена відповідачем, оскільки за даними розрахунку банку станом на 28.10.2017 відповідачем було сплачено 18\~336 доларів США, а сума, яка бралась в кредит, дорівнює 12 700 доларів США, є помилковими. Так, відповідачем та його представником не враховано, що платежі, які були здійснені відповідачем в період з 07.09.2006 по 28.10.2014, розподілялись відповідно до умов Кредитного договору як в погашення тіла кредиту, так і в погашення процентів та комісійної винагороди. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем взятих на себе обовязків із погашення кредиту, процентів за користування кредитом та комісійної винагороди в заявленому банком розмірі. Наведені відповідачем доводи встановлені судом обставини не спростовують та є такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні умов Кредитного договору. З приводу покликань представника відповідача щодо проживання відповідача на лінії зіткнення бойових дій, що унеможливило після жовтня 2014 року продовжити здійснення платежів за Кредитним договором, суд зазначає таке. Положеннями ст.625 ЦК України (глава 51 правові наслідки порушення зобовязання; відповідальність за зобовязання) передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також суд зауважує, що Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України. Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд враховує, що за приписами ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved