Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 2/3 частки квартири [ADDRESS]. Власник іншої частки квартири [PERSON] помер 16 лютого 2011 року. \~ \~ \~ \~В квартирі зареєстрований, проте не проживає відповідач [PERSON] з 2005 року. Жодних перешкод в користуванні квартирою він, позивач, відповідачу не чинить. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги 405 ЦК України позивач просив визнати [PERSON] таким, який втратив право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, письмовий відзив на позов не подав. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. [PERSON] є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 8 грудня 2011 року (а.с. 9-12). Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі як член її сімї власника. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач, не надав доказів щодо власника іншої 1/3 частки квартири. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначав, що власник іншої частки квартири [PERSON] помер 16 лютого 2011 року. Клопотань про витребування таких доказів судом позивач також не заявляв. Відповідач є сином [PERSON] та постійно був зареєстрований за місцем відкриття спадщини. Доказів того, що відповідач не прийняв спадщину після смерті батька або був усунутий від права на спадкування або не є власником іншої 1/3 частки квартири позивач суду не надав. Крім цього, позивачем взагалі не надано доказів, що відповідач користується часткою квартири, яка належить позивачу чим порушує його право власності на 2/3 частки вказаної квартири. Пунктом 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позову відсутні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed