Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач як правонаступник після померлого [PERSON] не виконує умови кредитного договору № б/н укладеного 30.08.2018 р. Представник позивача надала заяву про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи. Відповідач до судового засідання не з?являлася, причин неявки суду не повідомила про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно та належним чином. Не надав відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду з боку відповідача не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Отже, судом встановлено, що 30.08.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого спадкодавець отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з невиконанням [PERSON] м умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, станом на 28.09.2018 року заборгованість відповідача по кредиту становить 5990, 81 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання боржник повинен відшкодувати збитки. Однак, [INFO] [PERSON] помер у зв`язку з чим позивач звертається до [PERSON] як до правонаступника після померлого. З копії спадкової справи № 143/2020 заведеної після померлого [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] не зверталася з заявою про отримання спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаапься таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Однак посилання позивача на дану норму є не вірним, оскільки докази про те, що відповідач [PERSON] дійсно проживала із спадкодавцем суду не надані. Окрім цього такі дані відсутні і в спадковій справі. Лише сама реєстрація відповідача за адресою [ADDRESS] не дає підстав вважати, що дані особи проживали разом маючи спільний побут. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Однак передбачених законом заяв та в відповідний строк відповідач [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась, що підтверджено матеріалами спадкової справи. Таким чином, відсутні докази у матеріалах справи про те, що Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Отже до [PERSON] не переходили права та обов`язки після померлого [PERSON] тому відповідач по справі не може бути правонаступником.

Outcome: dismissed