Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання у неї її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, встановлення над дитиною опіки та призначення опікуна, передання дитини на утримання [PERSON], яка на даний час фактично доглядає і утримує дитину, та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 50 прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON], зареєстрована в [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] народила сина [PERSON], з яким вона проживає за вищевказаною адресою. Позивач зазначає, що [PERSON] часто вживає алкоголь, не працює, не має житла, відсутні будь - які умови щодо виховання та утримання сина [PERSON], двічі перебувала у місцях позбавлення волі, протягом 2018 року притягувалася до адміністративної, відповідальності: 10.01.2018 р. за ч. 1 ст. 187 КУпАП, 15.01.2018 р. за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 18.01.2018 р. за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 21.01.2018 р. за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 24.01.2018 р. за ч. 2 ст.187КУпАП, 26.07.2018 р. за ч. 1 ст.184 КУпАП. Непоодинокими є випадки коли мати залишає сина [PERSON] на [PERSON], а сама по кілька днів відсутня вдома. [PERSON] попереджена про наслідки невиконання нею батьківських обов'язків щодо сина. На даний час до служби у справах дітей, молоді та спорту надійшла інформація, про те, що [PERSON] протягом тижня перебуває за межами області, а син [PERSON] перебуває у [PERSON], яка піклується про його виховання і утримання, про його здоров'я, оскільки дитина має вади здоров'я через що їй встановлена група інвалідності. Батько малолітнього [PERSON], у свідоцтві про народження записаний з вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Залишення дитини у сім'ї за таких умов є небезпечним для її здоров'я, подальшого виховання, у зв'язку з чим, Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області звернулась до суду з позовом про відібрання дитини у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні представник Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи - служби у справах дітей, молоді та спорту Барвінківської районної державної адміністрації прохає задовольнити позов. Третя особа - [PERSON] теж прохає задовольнити позов і пояснила, що дитина вже більше трьох місяців проживає з неї, вона її утримує і виховує, займається її лікуванням, оскільки дитина страждає на епілепсію. Весь цей час мати долею дитини не цікавилась. Після підготовчого судового засідання [PERSON] своєї поведінки не змінила, продовжувала зловживати алкогольними напоями, дитині уваги не приділяла. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечували проти відібрання дитини, пояснила, що вона належно виконує свої батьківські обов'язки та вважає, що в змозі самостійно піклуватися про дитину. В судове засідання відповідач не з'явилася, хоча належним чином, під підпис, була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістила, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. За таких обставин суд вважає неповажними причини неявки відповідача і за клопотанням учасників судового розгляду розглядає справу без участі позивача. Заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1346 від 16 червня 2015 року, матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] часто вживає алкоголь, не працює, не має житла, відсутні будь - які умови щодо виховання та утримання сина [PERSON], двічі перебувала у місцях позбавлення волі, протягом 2018 року притягувалася до адміністративної, відповідальності: 10.01.2018 р. за ч. 1 ст. 187 КУпАП, 15.01.2018 р. за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 18.01.2018 р. за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 21.01.2018 р. за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 24.01.2018 р. за ч. 2 ст.187 КУпАП, 26.07.2018 р. за ч. 1 ст.184 КУпАП. Непоодинокими є випадки коли мати залишає сина [PERSON] на [PERSON], а сама по кілька днів відсутня вдома. [PERSON] попереджена про наслідки невиконання нею батьківських обов'язків щодо сина. На даний час [PERSON] перебуває у [PERSON], яка піклується про його виховання і утримання, про його здоров'я, оскільки дитина має вади здоров'я через що їй встановлена група інвалідності. Відповідач не вживає належних заходів зі створення умов для нормального проживання і виховання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, що завдає суттєвої шкоди інтересам дитини. Батько малолітнього [PERSON], у свідоцтві про народження записаний з вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану. На думку суду, залишення дитини у відповідача за таких умов є небезпечним для її здоров'я, розвитку та подальшого виховання. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, як особа, схильна до вживання алкогольних напоїв, що негативно впливає на догляд та виховання малолітньої дитини. Орган опіки і піклування вважає за доцільне відібрання у [PERSON] її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини, про що надав до суду висновок від 06.09.2018 року № 01-62/2490. Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до ч. 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі Закону України «Про охорону дитинства» та наведених норм СК України суд підкреслює, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов'язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини. Суд зазначає, що права та інтересам малолітньої дитини, захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), національним законодавством, в тому числі СК України. Твердження відповідача в підготовчому судовому засіданні щодо змоги здійснювати самостійний догляд за дитиною і належним чином утримувати її не підтвердились у судовому засіданні, не були доведені належними та допустимими доказами і, на думку суду, взагалі не відповідають дійсності, оскільки суперечать матеріалам справи. Відповідно до ст. 164, 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо сина [PERSON], не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, часто вживає алкогольні напої, що негативно впливає на догляд та виховання малолітньої дитини, не має власного житла і доходів, необхідних для належного утримання дитини. В даний час дитина знаходиться у [PERSON], яка фактично доглядає і утримує дитину. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відібрати у [PERSON] її сина [PERSON] без позбавлення її батьківських прав щодо дитини і стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182, 184 СК України, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки мати дитини не займається її вихованням і матеріальним утриманням, не цікавиться її долею, а батько малолітньої дитини у свідоцтві про народження записаний з вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, дитина позбавлена батьківського піклування, тому над нею слід встановити опіку. Так як вихованням та матеріальним утриманням дитини займається [PERSON], орган опіки і піклування прохає призначити її опікуном дитини, про що надав висновок від 1910.2018 № 01-62/3035. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 16.10.2018 року, [PERSON] має можливості для матеріального утримання та виховання дитини, позитивно характеризується за місцем проживання, відповідно до медичного висновку від 12.10.2018 року протипоказань до опіки за станом здоров'я не має, тому суд вважає за можливе призначити її опікуном дитини. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, факти, викладені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, сумніву у суду не викликають, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Оскільки відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян, суд вважає за необхідне передати малолітнього [PERSON] [PERSON], [INFO], яка фактично утримує його і здійснює його догляд. Частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved