Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2015 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає, що рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, виходячи з наступного. Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що [PERSON]на підставі нотаріального Договору 17 грудня 2004 року став власником 40/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на той час в порядку спадкування належало 60/100 частин зазначеного домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці, яка знаходилась у фактичному користуванні сторін. 26 грудня 2008 рішенням Жовтневої районної ради м. Дніпропетровськ вирішено питання про введення в експлуатацію, а рішеннями Жовтневого районного та Апеляційного судів Дніпропетровської області за 2008, 2013 рр. визнано за [PERSON] право власності на споруди, які були збудовані ще до 2004р. та які, згідно вказівки у рішенні,- не змінюють порядок використання спільного майна [PERSON] і [PERSON].; визначено розмір ідеальних часток співвласників у домоволодінні: частка [PERSON]- 72/100, частка [PERSON] - 28/100 . В матеріалах справи мається Акт ідеальних часток спірного домоволодіння від 07 вересня 2001 року,складений КП «ДМБТІ» м.Дніпропетровськ , де значиться, що у фактичному користуванні колишніх співвласників мається не 40/100ч. та не 60/100ч., а, відповідно, 31/100ч. та 69/100ч. домоволодіння. Однак, даний акт не може прийматись до уваги, оскільки не містить підписів співвласників та спростовується Договором дарування 2004року та Свідоцтвом про право на спадщину-2003року, якими позивачеві подаровано 40/100ч., а не 31/100 ч. спірної нерухомості, а відповідачкою успадковано 60/100 частки, а не 69/100. У 2006 році земельна ділянка площею 0, 0516 га., на якій розташоване домоволодіння, була приватизована сторонами без визначення часток та є їх спільною сумісною власністю з отриманням кожним із них Державного акту на право власності на земельну ділянку Розглядаючи вимоги обох сторін. про поділ земельної власності в натурі, відмовляючи у позові [PERSON] та задовольняючи у повній мірі вимоги [PERSON] про поділ ділянки згідно першого варіанту судової земельно-технічної експертизи від 12 березня 2015 року відповідно до часток домоволодіння - 28/100 та 72/100, - районний суд залишив без врахування дійсні обставини справи, наявні доказі та вимоги закону, а тому зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам та матеріальному закону. Так, статті 89 ЗКУ, 370 ЦКУ, на які посилався і райсуд, закріплюють право співвласників майна на виділ у натурі частки. При цьому вони вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У випадку, що розглядається, встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачка у 2003р. набула право власності на 60/100 ч. домоволодіння, а позивач у 2004р. за Договором дарування - право власності на 40/100ч. Таким чином, законом частки були визначені. Крім того, ухвалюючи 30.10.2013. судове рішення по справі про зміну ідеальних часток у спірному домоволодінні (а.с.76),- апеляційний суд наголосив, що збільшення частки співвласника [PERSON] у домоволодінні не є позбавленням права власності [PERSON] на його частину домоволодіння та не впливає на порядок користування цими частинами і земельною ділянкою. Дане рішення згідно правил ст.61 ЦПКУ має преюдиційне значення. А тому, вирішуючи спір та ухвалюючи рішення, райсуд, залишивши наведене без уваги та належної оцінки, необґрунтовано виходив із розміру таких часток як 72/100 та 28/100, позбавивши при такому поділі [PERSON] частини землі, якою користувався і колишній власник до 2004р., і сам [PERSON],починаючи з 2004року. Крім того, у порушення правил ст.364 ЦКУ суд залишив невирішеним спір щодо реального поділу землі, оскільки, як вбачається із резолютивної частини рішення, він фактично спільну сумісну власність перевів у спільну часткову та лише відносно [PERSON], не вирішивши взагалі питання відносно вимог [PERSON], який заявляв аналогічні вимоги про реальний поділ землі з різницею лише у частках. Наведені обставини дають підстави для скасування незаконного судового рішення. При ухваленні нового рішення апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити повністю вимоги [PERSON] та частково- вимоги [PERSON], здійснити поділ земельної ділянки в натурі згідно другого варіанту наведеної вище експертизи, в результаті якого [PERSON] на 40/100ч. виділяється земельна ділянка пл..206,40м (на плані зафарбована зеленим кольором), [PERSON] на 60/100ч. - ділянка пл..309.60м2 (на плані зафарбована жовтим кольором) із зазначенням конкретних розмірів землі під кожною із будівель, а також вільної від забудови, та із встановленням відповідних земельних сервітутів з метою максимальної ізоляції співвласників. Такий поділ відповідає вимогам закону, встановленим обставинам справи, часткам співвласників у домоволодінні на момент приватизації ними землі (2007рік), яка мала місце до винесення рішення про зміну ідеальних часток, не порушує права та інтереси сторін.

Outcome: partial