overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

АТ «Юнекс Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 30.109.0818.ФО_К від 07.08.2018 в розмірі 32790,24 грн., відшкодувати судові витрати. До суду надійшла заява представника позивача АТ «Юнекс Банк» Голенко М.Л. про підтримання позовних вимог в повному обсязі та клопотання про розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.08.2018 між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 30.109.0818.ФО_К, відповідно до умов якого останньому надано в розпорядження кредитні кошти в сумі 29999,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 10% річних та комісією за обслуговування кредиту. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав своєчасно та повністю, надавши [PERSON] в розпорядження грошові кошти за договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконував. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Станом на 18.06.2019 [PERSON] має заборгованість в сумі 32790,24 грн., з яких 26230,26 грн. - заборгованість за кредитом, 6559,98 грн. - заборгованість за процентами та комісіями. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Юнекс Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

АТ «ЮНЕКС БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 34.12.0817.ФО_К від 16.08.2017 р. станом на 21.08.2020 р. в розмірі 29621,83 грн., яку просить стягнути у зв`язку із невиконанням умов договору. 12.05.2021 року АТ «ЮНЕКС БАНК» був замінений правонаступником - ТзОВ ФК Омега Фінанс. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Цюрупинського районного суду Херсонської області з причин відсутності фінансування на відправку поштової кореспонденції, відзиву до суду не надав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.08.2017 року між АТ Юнекс Банк та відповідачем укладено договір № 34.12.0817.ФО_К, за умовами якого відповідач отримав від банка кредит в розмірі 20000 грн. та зобов`язався його повернути зі сплатою процентів за користування кредитом, а також зі сплатою комісії згідно з договором, з кінцевим терміном повернення 16.08.2020 р. Проте, відповідач порушив умови договору і тому станом на 21.08.2020 р. має заборгованість в розмірі 29621,83 грн., з яких 14243,50 грн. сума заборгованості за кредитом, 15378,33 грн. сума заборгованості за процентами та комісіями До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатив, що підтверджується розрахунком заборгованості. За договором факторингу №31/03-2021 від ,31.03.2021 року права за кредитним договором відступлені до ТОВ ФК Омега Фінанс. Відповідно до положень ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з віднесенням витрат по справі на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

АТ «Юнекс Банк» звернулося до суду з указаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачкою 11 липня 2018 року було укладено кредитний договір № 0.034.6.0718.ФО_К, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % річних та комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно. Відповідно до кредитного договору відповідачка зобов`язалася повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 указаного кредитного договору, зі строком погашення кредиту - не пізніше 11 липня 2019 року. Однак, своєчасно платежі не вносила, внаслідок чого станом на 13 травня 2019 року утворився борг у розмірі 21421 грн. 39 коп. Відповідачка про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, клопотання від відповідачки про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що 11 липня 2018 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 0.034.6.0718.ФО_К, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % річних та комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно на строк до 11 липня 2019 року. Згідно з п. 2.3 указаного договору погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1781 грн. 50 коп. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. У порушення п. 3.2.2 кредитного договору № 0.034.6.0718.ФО_К відповідачка, не сплачуючи своєчасно платежів по кредиту та відсотки за користування ним, а також комісію за обслуговування даного кредиту, допустила станом на 13 травня 2019 року заборгованість у розмірі 21421 грн. 39 коп. Згідно з розрахунком позивача заборгованість складається із заборгованості по тілу кредиту - 15000 грн., заборгованості за відсотками та комісіями - 6421 грн. 39 коп., а всього 21421 грн. 39 коп., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921 грн. На підставі ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

аявниця звернулась в суд із заявою та просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Свої вимоги мотивує наступним. Її брат [PERSON] в грудні 2012 року поїхав на заробітки в Російську Федерацію. З червня 2013 року від останнього не було жодних відомостей та його номер телефону не активний. У зв'язку з тим, що брат зареєстрований разом з нею, її трьома неповнолітніми дітьми та матір'ю похилого віку, але фактично вже тривалий час не проживає, вони позбавлені можливості отримати субсидію на оплату комунальних послуг. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали. Пояснили суду, що [PERSON] дійсно в грудні 2012 року поїхав на заробітки в Росію. Перші два-три місяці він регулярно телефонував до неї з різних номерів та на «Skype». Казав, що тяжко, оскільки немає роботи вазагалі. Також, говорив, що буде шукати щось інше. Після цього, жодних відомостей від нього не надходило, він не телефонував та перестав з'являтися в соцмережах. Додала, що в неї є троє маленьких дітей, а мати [PERSON] пенсіонерка похилого віку. Реєстрація останнього разом з ними в одному житлі позбавляє права на субсидію, чим ставить родину в скрутне становище. Представник заінтересованої особи відділу РАЦС в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Щодо вирішення справи покликається на розсуд суду. Вислухавши заявницю та її представника, дослідивши докази по справі, суд заяву задовольняє з наступних підстав. Згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб вбачається, що заявниця є сестрою [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище з «Коцюба» на «Волос». Із свідоцтв про народження вбачається, що на утриманні в заявниці є троє малолітніх дітей. З акта від 21.08.2014р. вбачається, що [PERSON] [ADDRESS] не проживає з червня 2013 року. Його місцеперебування невідоме. З листа Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області вбачається, що 29.04.2014р. оголошено державний розшук [PERSON] З рапортів дільничних інспекторів від 18.05.2014р., 19.08.2014р. та від 01.09.2014р. вбачається, що місцеперебування [PERSON] не встановлено. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно відсутній за місцем постійного проживання понад один рік та відомості про його місце перебування протягом цього строку нікому невідомі. За таких підстав, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Багаєва звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій посилається на те, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Луганськ, на території якої було видане свідоцтво про смерть зразка «луганской народной республики». Виданий документ, не відповідає вимогам національного законодавства, а тому на території України вважається недійсним. В судове засідання заявник не явився, просив заяву задовольнити, встановивши факт смерті матері. Судом в судовому засіданні встановлені фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] та свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 15.12.2007р., заявник є дочкою [PERSON] . Остання мешкала на тимчасово окупованій території України внаслідок збройної агресії в м.Луганську Луганської області. Згідно документу під назвою «Свидетельство о смерти», яке видане 19.08.2021р. «Артемовским отделом записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции министерства юстиции луганской народной респеблики», складено актовий запис про смерть №1400, і підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в м.Луганськ. Вказані документи не є офіційним документом, відповідно до вимог\~ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті, оскільки м.Луганськ є тимчасово окупованою територією України. Отримати вказаний документ на підтвердження смерті батька встановленого законодавством України зразку, заявник не має можливості, через знаходження установи, що видало документ, на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~ст.317 ЦПК України, заява\~про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження вимог заяви, а також враховуючи, що реєстрація смерті в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась належним чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку. Встановлення факту смерті матері заявника в певний час має для нього юридичне значення, оскільки необхідно для здійснення належної реєстрації смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Балтським районним судом Одеської області по цивільній справі № 2-1013/2010 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та ухвалено рішення від 16 серпня 2010 року. [PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, так як суд не по всім позовним вимогам прийняв рішення, крім задоволеної вимоги про розірвання шлюбу, позивач просила також після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися, заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, ознайомившись із заявою заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Балтським районним судом Одеської області по цивільній справі № 2-770/2004 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено та ухвалено рішення від 22 червня 2004 року. [PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, так як суд не по всім позовним вимогам прийняв рішення, крім задоволеної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь заявника аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по ? частині всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 19.05.2015. до повноліття старшої дитини, тобто до [INFO], [PERSON] також просила після повноліття старшої дитини [PERSON] стягувати з [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку відповідача до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO], після чого стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] по ? частині всіх видів заробітку відповідача до досягнення ним повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, ознайомившись із заявою заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Банк- [PERSON] 20 липня 2021 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, виявилося, що у них різні характери та погляди на життя, протягом п`яти останніх місяців відповідач не проживає з нею у шлюбних відносинах. Вона, позивачка, неодноразово намагалася переконати відповідача змінити свою поведінку, однак це на дало жодних результатів, відтак вважає, що їхня сім`я розпалася повністю. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Із свідоцтва про одруження та довідки про склад сім`ї видно, що сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2016 року (а .с. 7). Із заяви по суті справи видно, що сторони не мають дітей, вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому право позивачки на припинення шлюбу підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 09.09.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] РОЗВИТКУ» і відповідачем був укладений кредитний договір №1CKGMCUI.162535.003. На підставі кредитного договору [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у розмірі 2000 грн., зі сплатою 36 % річних. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014р. № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «[PERSON] РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014р. №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] РОЗВИТКУ», Відповідно до Наказу № 1 від 28.11.2014 р. до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором № 003-02507-211211 від 21.12.2011 року, у розмірі 13270 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе договірних зобов'язань по погашенню кредиту. Представник Банку в судове засідання не з'явився. Позивач просить справу розглянути по суті у відсутності їхнього представника, задовольнивши заявлений позов. Відповідачка [PERSON] повторно, в судове засідання не з'явилася, яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. [PERSON] причину неявки в судове засідання, суд не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе розглянути спір по суті у відсутності відповідачки, ухваливши заочне рішення згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України.. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 21.12.2011 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-02507-211211, за яким Банк надав позичальнику [PERSON] кредит, у розмірі 30000 грн.. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч. 1 ст. 527 ЦК України. Якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу вимог ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Письмовим розрахунком Банку підтверджується виникла загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем по погашенню взятого кредиту, у розмірі 13270 грн., яка складається з: тіла кредиту - 4989 грн.; простроченого тіла кредиту - 3822 грн.; комісій - 4459 грн.. Оскільки відповідачка [PERSON] із своєї вини порушила договірні зобов'язання за кредитним договором, ухиляються від повернення Банку кредиту та відсотків, а тому заявлений позивачем позов слід задовольнити. Понесені позивачем судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, у розмірі 243 грн. 60 коп., на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь Банку.

Outcome: approved