Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

АТ «[PERSON] Ворота» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та просить уточнивши позовні вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 133\~848 грн. 84 коп.. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25 жовтня 2006 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (в подальшому найменування змінено на «Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Ворота»), було укладено договір № 02/36Ф про надання споживчого кредиту. Згідно із умовами кредитного договору (п.п. 1.1.) позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит в сумі 8450 доларів США, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), але в термін не пізніше 25 жовтня 2011 року, та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 10,8% річних. 25 жовтня 2006 року позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 8450 доларів США. Факт отримання відповідачем кредитних коштів позивача підтверджується особистим підписом відповідача 1 у касовому документі - заяві про видачу готівки №191 від 25.10.2006 року. В забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота»\~та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого останній виступає поручителем по зобов'язаннях [PERSON], що випливають із кредитного договору № 02/36Ф від 25.10.2006 року. В ході виконання кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку, а тому виникла заборгованість станом на 26.06.2017 року на загальну суму 133\~848, 84 грн. що складає: 2189 доларів 67 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 56\~999 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом; 547 доларів 48 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 14\~251 грн. 51 коп - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 62\~597 грн. 78 коп. пеня, нарахована у період з 27.06.2014 р. по 26.06.2017 р. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та додатково пояснив, що Боржник (а відтак і поручитель) узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 6 листопада 2032 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явленні кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сумм, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 Щ України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислень - встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за кредитом. Тобто АТ «[PERSON] Ворота» має протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитних договором ) пред'явити вимоги до поручителя, що і було зроблено. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Кредитним договором передбачено виконання грошових зобовязань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Доводи позивача про те, що кредитор реалізував своє право, передбачене статтею 1050 ЦК України, і змінив строк виконання основного зобов'язання, надіславши вимогу про дострокове повернення кредиту, не ґрунтується на матеріалах справи. Таким чином доводи відповідача [PERSON] щодо ніби-то припинення зобовязань поручителям [PERSON] за кредитним договором та договором поруки в цілому з підстав передбачених ч.4 ст.559 ЦК України є безпідставними. Окрім того, згідно із ч.І ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається із додатку №4 «Перелік документів по кредитному договору №02/36Ф від 25.10.2006р. За період з 25.10.2006р. по 16.03.2015р.» Розрахунку заборгованості позичальника станом на 26.06.2017 року [PERSON] з 18.01.2012 року по 16.09.2014 року 21 раз здійснював погашення кредиту та процентів. Останній платіж на погашення кредиту та процентів ним було здійснено 16.09.2014 року. Таким чином 16.09.2014 року строк позовної давності згідно із ч.І ст.264 ЦК України переривався і почався заново. Кредитним договором (п.5.8.) встановлено збільшену позовну давність по пені три роки. Провадження у даній справі було відкрито 24.10.2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Таким чином доводи відповідача [PERSON] щодо ніби-то припинення його зобовязань за кредитним договором з підстав передбачених ч.5 ст .261 ЦК України є безпідставними. А тому позов предявлено в межах визначених чинним законодавством, кредитним договором та договором поруки строком позовної давності. А тому, підстав для відмови у задоволенні даного позову з підстав ніби-то недотримання даного строку - не вбачається, а тому заперечення відповідача [PERSON] проти позову від 26.04.2017 року є необгрунтованими і підлягають відхиленню. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов заперечили повністю. Заперечуючи позов, покладалися на те, що 31.10.2011 року між Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду (договір про зміни) № 1 до Договору № 02/36Ф про надання споживчого кредиту від 25.10.2006 року. Зокрема, зазначеною угодою змінено відсоткові ставки за користування кредитом, а саме проценти за користування кредитними коштами (в т.ч. за користування кредитними коштами після закінчення строку, на який було надано кредит)_ та розмір комісійної винагороди [PERSON]. Враховуючи, що відповідача [PERSON] (поручителя) не повідомлено про Зміну умов договору, а також враховуючи той факт, що 6-ти місячний строк, передбачений ст. 559 ЦК України після закінчення кредитного договору, закінчився позовні вимоги до Поручителя по справі не підлягають до задоволення. Згідно частини першої статті 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що що 25 жовтня 2006 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (в подальшому найменування змінено на «Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Ворота»), було укладено договір № 02/36Ф про надання споживчого кредиту. Згідно із умовами кредитного договору (п.п. 1.1.) позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит в сумі 8450 доларів США, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), але в термін не пізніше 25 жовтня 2011 року, та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 10,8% річних. 25 жовтня 2006 року позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 8450 доларів США. Факт отримання відповідачем кредитних коштів позивача підтверджується особистим підписом [PERSON] у касовому документі - заяві про видачу готівки №191 від 25.10.2006 року. В забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота»\~та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого останній виступає поручителем по зобов'язаннях [PERSON], що випливають із кредитного договору № 02/36Ф від 25.10.2006 року. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ході виконання кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку, а тому виникла заборгованість станом на 26.06.2017 року на загальну суму 133\~848, 84 грн. що складає: 2189 доларів 67 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 56\~999 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом; 547 доларів 48 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 14\~251 грн. 51 коп - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 62\~597 грн. 78 коп. пеня, нарахована у період з 27.06.2014 р. по 26.06.2017 р. Згідно із ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved