Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 серпня 2013 року у розмірі 14 863 грн. 37 коп. та судові витрати в сумі 1 921 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 1 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов`язання не виконав належним чином. Станом на 02 липня 2019 року заборгованість становить 14 863 грн. 37 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5 302 грн. 01 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 3 094 грн. 54 коп., заборгованості по пені за прострочене зобов`язання в сумі 4 432 грн. 85 коп., заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн. у розмірі 850 грн. 00 коп., а також штрафу в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та штрафу в сумі 683 грн. 97 коп. (процентна складова). Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 28 серпня 2013 року та Умов та правил надання банківських послуг, між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 28 серпня 2013 року було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит в розмірі 1 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у зв`язку з чим станом на 02 липня 2019 року заборгованість становить 14 863 грн. 37 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5 302 грн. 01 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 3 094 грн. 54 коп., заборгованості по пені за прострочене зобов`язання в сумі 4 432 грн. 85 коп., заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн. у розмірі 850 грн. 00 коп., а також штрафу в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та штрафу в сумі 683 грн. 97 коп. (процентна складова). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наведене дає підстави вважати вимоги АТ КБ «Приват Банк» правомірними, а відповідача таким, що за невиконання умов договору від 28 серпня 2013 року повинен відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. Проте, вирішуючи питання про можливість застосування цивільної відповідальності до відповідача за порушення зобов`язання суд враховує наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15. У зв`язку із чим, в даних правовідносинах поряд із застосуванням штрафу з відповідача не підлягає стягненню пеня в розмірі 5 282 грн 85 коп., як один із видів цивільно-правової відповідальності. Відповідно довідки щодо умов кредитування, при порушенні позичальником строків платежів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості. Враховуючи, що відповідачем було порушено умови кредитного договору щодо сплати коштів у визначені договором строки, з нього на користь позивача підлягають стягненню штрафи - 500 грн - фіксована частина і в процентному відношенні, виходячи з суми задоволених позовних вимог, у сумі 419 грн 83 коп. (8 396 грн 55 коп. х 5%). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення від 04 липня 2019 року позивачем було сплачено 1 921 грн судового збору. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 14 863 грн 37 коп., що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 9 316 грн 38 коп., що становить 62,68 %. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1 204 грн 08 коп. (1921 х 62,68% /100) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial