Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Балтська міська рада Одеської області звернулася до Балтського районного суду Одеської області із заявою про визнання відумерлої спадщини у вигляді житлового будинку загальною площею 64,6 кв.м., житловою 47,9 кв.м., що розташована на території Балтської міської ради Одеської області, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , та передачу у комунальну власність територіальної громади Балтської міської ради Одеської області житлового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., житловою 47,9 кв.м., розташованого на території Балтської міської ради Одеської області по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час проведення інвентаризації земельних ділянок та об`єктів нерухомого майна, розташованих на території м. Балта Одеської області, Балтською міською радою Одеської області було виявлено будинок, власники якого померли більше семи років тому. Так, власники житлового будинку розташованого на території Балтської міської ради Одеської області по [ADDRESS] , [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Після їх смерті спадщина ніким не прийнята, спадкоємці за заповітом і за законом на спадкове майно відсутні. Враховуючи, що спадкове майно ніким за призначенням не використовується,\~ втрачає свою цінність, тому Балтська міська рада Одеської області просить суд визнати спадщину відумерлою та передати її у комунальну власність територіальній громаді.\~ Представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку доказам, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що в [ADDRESS] , власником Ѕ частини якого є [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності від 04.12.1965 року , виданого Балтською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету від 23.04.1965 року № 128, та власником Ѕ частини якого є [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.06.1998 року, посвідченого держнотканторою, р-р № 2076., що підтверджується довідкою КП «Техінвентаризатор» № 354 від 03.05.2018 року. Згідно актового запису про смерть № 651 від 09.03.1973 року, складеного Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] . Згідно актового запису про смерть № 15104 від 12.09.2013 року, складеного Київським відділом державної реєстрації смерті центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки Кодимської районної державної нотаріальної контори № 753/01-16 від 09.09.2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася. Звертаючись із заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилається на норму статті 1277 ЦК України (в ред .2003 року) та норму ч. 3 статті 524 ЦК УРСР ( в ред.. 1963 року.) Відповідно до ч. 3 ст. 524 ЦК УРСР (ред.. 1963 року) якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Положення ст. 1277 ЦК України\~ про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004 року (ст. 5 Прикінцкевих та перехідних положень ЦК України). У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, а саме відповідні норми ЦК Української РСР. Згідно пункту 1 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються ЦК України, законами України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 року, ін. законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Нормами ЦК УРСР (в ред.. 1963 року) не передбачено визнання спадщини відумерлою. Норми ЦК УРСР( в ред.. 1963 року) містять поняття безхазяйного майна, зокрема статтею 137 цього Кодексу визначено, що майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави. Заяви про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК УРСР не заявлялася. Тому не підлягають задоволенню вимоги заявника щодо визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦУ України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» від 21.05.1997 року № 280/97, спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Враховуючи той факт, що [PERSON] помер [INFO] , звернень до нотаріальної контори з приводу вступу в спадщину після його смерті не було, та пройшло більше одного року з моменту відкриття спадщини, то суд приходить до висновку про необхідність визнання його спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади Балтської міської ради Одеської області. На підставі вище викладеного, ст. 1277 ЦК України, ст. 137, 524 ЦК УРСР, ст. ст. 13, 80, 95, 258, 259, 263-265, 338 ЦПК України, суд

Outcome: partial