Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі позивач) звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 01.09.2020 року становить 44281, 01 та судових витрат у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.09.2017 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено кредитний договір №72-089-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами). Згідно з п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору, позивач надає відповідачу грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів готівкою з каси банку в сумі та на умовах, визначених договором, які відповідач зобов`язався повернути позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з договором. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3. та 2.4. кредитного договору, кредит надається відповідачу в сумі 28026,91 грн. на строк від 12.09.2017 року до 11.09.2020 року включно, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15 % річних. Позивач виконав зобов`язання, передбачене кредитним договором, видавши грошові кошти в розмірі 28026,91 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №TR.1665273.1443.46 від 12.09.2017 р. та випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 12.09.2017 р. по 31.08.2020 р. Пунктом 2.9. Кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 1677, 65 грн. В порушення умов договору, відповідачем з 01.12.2017 року порушуються умови та строки сплати платежів за кредитом. З 03.04.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Всупереч умов укладеного між сторонами договору відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим станом на 01.09.2020 року виникла заборгованість перед банком по сплаті кредиту в сумі 44281, 01 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 26730, 15 грн., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.12.2017 р. по 31.08.2020 р. включно в розмірі 1435, 40 грн., суми нарахованої та несплаченої комісії за період з грудня 2017 р. по квітень 2018 р. включно в розмірі 3503, 35 грн. та суми штрафу в розмірі 12 612,11 грн., яку просить стягнути позивач на свою користь. Ухвалою суду від 14.12.2020 відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а ухвалою суду від 22.04.2021 року справу прийнято до провадження судді Щепіхіної В. В. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про те, що Акціонерне товариство «Мегабанк» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник також просив розглянути справу без його участі на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явилася, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надала, відзиву на позов не направила. Ухвалою суду від 13.09.2021 на підставі статті 281 ЦПК України прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Судовим розглядом встановлено, що 12.09.2017 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено кредитний договір №72-089-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) (а. с. 10-12). Згідно з п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору, позивач надає відповідачу грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів готівкою з каси банку в сумі та на умовах визначених договором, які відповідач зобов`язався повернути позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з договором. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3. та 2.4. кредитного договору, кредит надається відповідачу в сумі 28026,91 грн. на строк від 12.09.2017 року до 11.09.2020 року включно, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15 % річних. Позивач виконав зобов`язання, передбачене кредитним договором, видавши грошові кошти в розмірі 28026,91 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №TR.1665273.1443.46 від 12.09.2017 р. та випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 12.09.2017 р. по 31.08.2020 р. (а. с. 14-15). Пунктом 2.9. кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 1677, 65 грн. З 03.04.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Позивач наголошує, що всупереч умов укладеного між сторонами договору відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим станом на 01.09.2020 року виникла заборгованість перед банком по сплаті кредиту в сумі 44281, 01 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 26730, 15 грн., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.12.2017 р. по 31.08.2020 р. включно в розмірі 1435, 40 грн., суми нарахованої та несплаченої комісії за період з грудня 2017 р. по квітень 2018 р. включно в розмірі 3503, 35 грн. та суми штрафу в розмірі 12 612,11 грн., яку просить стягнути позивач на свою користь. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Судом установлено, що [PERSON] обов`язку повернення кредитних коштів не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки ( пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Пунктом 4.4. Договору кредиту встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. цього Договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього договору. Пунктом 6.3 договору кредиту встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та/або комісійної винагороди понад 90 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, [PERSON] в порядку п. 6.3 договору кредиту нарахований штраф у розмірі 12612,11 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідач всупереч процесуального обов`язку, передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не спростувала надані позивачем до справи належні і допустимі докази, а саме: відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.п. 60, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 №75, відомості з виписки з особового рахунку клієнта, на якому обліковується заборгованість відповідача по кредиту, відсоткам та комісії. Крім того, АТ «МЕГАБАНК» було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №72-089-850-2-17-Г від 12.09.2017 станом на 01.09.2020, в якому у вигляді таблиці наведено зазначені у позові суми. При цьому, нарахування банком комісійної винагороди згідно з умовами кредитного договору є правомірним, адже до укладеного кредитного договору мають застосовуватися Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженої Постановою Правління НБУ від 08.06.2017, відповідно до яких комісія входить до загальної вартості кредиту. Додаток № 1 до Кредитного договору містить розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки і передбачає комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Крім того, 10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», який не містить заборони щодо встановлення у кредитному договорі умови щодо нарахування та сплати комісійної винагороди, зазначаючи про те, що комісія входить до загальних витрат за споживчим кредитом. При цьому за відсутності з цього приводу інших відомостей необхідно визнати, що відповідач за добровільної волі погодилась на умови кредитного договору, які передбачають сплату комісії, отримала примірник цього договору. Відповідачем не були оспорені умови кредитного договору, зокрема, в частині нарахування комісійної винагороди. Дані про майновий стан боржника, інформація про вчинення ним дії по погашенню заборгованості в матеріалах справи відсутні. Заявлений банком розмір штрафу менший за розмір заборгованості по тілу кредиту і процентам, а тому суд не вбачає підстав для застосування ч.3 ст.551 ЦК України і зменшення розміру заборгованості за неустойкою. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Мегабанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved