Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 1998 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 68. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У 2016 році між ними почали виникати не порозуміння, спільне життя з відповідачем не склалось. На теперішній час відповідач не надає достатню та необхідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. У звьязку з чим дитина перебуває лише на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений відповідач в судове\~засідання не\~прибув з\~невідомих причин,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~був належним\~чином повідомлений. Заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Отже, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.04.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, Донецької області , за актовим записом № 68 (а.с. 6). 23 липня 2007 року під час спільного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі спільно не проживають, шлюб між ними не розірвано, відповідач по справі участі в вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує. Малолітня дитина проживає разом з матірю, позивачем по справі за адресою: [ADDRESS]. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Судом зясовано, що [PERSON] якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, як вимагає позивач. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 182 - 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved