Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

АТ «Альфа Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 155062,83 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.09.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено Угоду про надання особистого кредиту № 501071315. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 98933,84 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 98933,84 грн. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28.03.2020 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 155062 грн. 83 коп., яка складається з: простроченої заборгованості - 98933 грн. 84 коп., простроченої заборгованості по нарахованих % та комісіях - 47728 грн. 99 коп., штрафи - 8400 грн.. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 25.08.2020 справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час\~від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що зі змісту Анкети-заяви [PERSON] про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» від 28.09.2018, Оферти на укладення Угоди про надання кредиту № 501071315 від 28.09.2018 (далі - Оферта), Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501071315 від 28.09.2018 (далі - Акцепт) між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає відповідачу кредит у розмірі 98933,84 грн. зі сплатою процентів у розмірі 15,99% річних строком 36 місяців( а.с. 6-8) Заява [PERSON] про акцепт пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту № 501071315, Оферта на укладення Угоди про надання кредиту № 501071315 від 28.09.2018 та Акцепт пропозиція на укладання угоди про надання кредиту № 501071315 від 28.09.2018 є по суті кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 28.09.2018 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач свої\~зобовязання за\~договором від\~28.09.2018 належним чином не виконав. Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку, станом на 28.03.2020 за договором № 501071315 від 28.09.2018 наявна така заборгованість: прострочена заборгованість 98933,84 грн., 47728,99 грн. прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 8400,00 грн. - штрафи (а.с.13). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами\~договору є\~умови про\~предмет договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. З укладеного між сторонами 28.09.2018 договору, який підписаний відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за користування кредитними коштами, заборгованість по процентам, а також штрафу за несвоєчасну сплату кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивачдотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Вищезазначене узгоджується з постановою Верховного Суду України від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що, відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення простроченої заборгованості у розмірі 98933,84 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 47728,99 грн., а всього 146662 грн. 83 коп. \~ \~ \~ \~ Підстави\~для задоволення\~решти позовних\~вимог відсутні\~з вищевикладених\~підстав. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2325,94 грн. (а.с.1) Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (94,58%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2199 грн. 87 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial