Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Водночас, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Він у встановлений законом строк та порядок звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Незважаючи на це, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Тому [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити, а розгляд справи здійснити за його відсутності. Представник Дударківської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з`явився. Натомість сільський голова Гуральник М.Г. направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я, серії [NUMBER] (а.с.3). 02 лютого 2015 року [PERSON] склала заповіт як особисте розпорядження на випадок свої смерті, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області Гоменюком В.А., зареєстрований в реєстрі за №04. На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла [PERSON] (а.с.30). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1261, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1273 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи №8/2018, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченком А.П., вбачається, що 28 грудня 2018 року [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь сина спадкодавця [PERSON] (а.с.23). [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на його ім`я (а.с.35). Він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини (а.с.31). Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Незважаючи на це, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] ) у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Про що отримав від приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченка А.П. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №168/02-31 від 20 листопада 2019 року з роз`ясненням права на звернення до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.12). Встановлено, що на момент відкриття спадщини [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Житловий будинок був побудований у 1964 році та належав [PERSON] , згідно даних погосподарської книги Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області №6 за №567-1 та довідки про технічні показники нерухомого майна №17860 від 09 квітня 2019 року, виготовленої КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.5,6). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з положенням ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація\~права власності\~на нерухоме\~майно регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація споруд, призначених для виконання спеціальних технічних функцій. Проте виникнення права власності на споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Дана обставина перешкодила нотаріусу видати позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати за [PERSON] право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved