Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Акціонерне товариство\~«Райффайзен банк\~[PERSON]» (далі\~Банк)\~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~та просив\~зняти арешт\~з нерухомого\~майна,\~що є\~предметом іпотеки,\~накладений ухвалою\~Суворовського районного\~суду м.\~Одеси від 17.08.2009 року по цивільній справі № 2-5115/09. В обґрунтування вимог посилається на те, що у боржника [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитним договором та рішенням суду від 14 серпня 2013 року вказану заборгованість з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто в солідарному порядку на користь Банку. Однак рішення суду на теперішній час не виконано. Крім того при отриманні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо про наявність запису про інше обтяження іпотечного майна, а саме кв. № 16 корпусу № 2, в буд. № 33 по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, яке було накладено після підписання договору іпотеки зареєстрованому в реєстрі за № 1563. Наявність арешту унеможливлює задоволення вимог кредитора за рахунок заставленого майна. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с 45), причини неявки не повідомляв, відзив на позов не подавав, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник Першого Суворовського ВДВС\~міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився,про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с 46), причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Так судом\~встановлено,\~що ухвалою\~Суворовського районного\~суду м.\~Одеси від 17.08.2009 року по цивільній справі № 2-5115/09 було накладено арешт на майно відповідача [PERSON], а саме на кв. № 16 корпусу № 2, в буд. № 33 по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі ( а.с. 16). Також встановлено, що відповідно до договору іпотеки укладеному 05.05.2006р., між [PERSON]. і Банком, [PERSON], в забезпечення виконання грошового зобовязання передав, а Банк прийняв в іпотеку зазначену вище квартиру (а.с. 10-13). Договір іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 05.05.2006 року (а.с. 13). Положенням ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що арешт іпотечного майна перешкоджає позивачу, як Іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки, отже позов Акціонерного товариства «Райффайзен банк [PERSON]» підлягає задоволенню.

Outcome: approved