Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 23 927 грн. 14 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 15 лютого 2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , відповідно до укладеного договору № б/н від 15 лютого 2013 року отримав кредит у розмірі 2 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 29 лютого 2016 року, утворилась заборгованість у сумі 23 927 грн. 14 коп., з яких 2 642 грн. 22 коп. - заборгованість за кредитом; 16 569 грн. 34 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 115 грн. 58 коп. - штраф ( процентна складова). Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 травня 2016 року відкрито провадження у справі (суддя Горегляд О.І.). 15 березня 2021 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 15 лютого 2013 року в розмірі 15 077 грн. 66 коп., з яких 2 642 грн. 22 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 604 грн. 34 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 6 831 грн. 10 коп. заборгованість з пені, а також понесені позивачем судові витрати. Рішенням Вищої ради правосуддя №1820/0/15-21 від 12 серпня 2021 року [PERSON] звільнено з посади судді Кузнецовського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Бренчук Г.В. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. 15 лютого 2013 року відповідач, шляхом підписання Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У Анкеті-заяві, підписаній відповідачем, зазначено, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. У анкеті-заяві також вказано, що [PERSON] бажає оформити платіжну картку кредитка «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом за платіжною карткою 1 000 грн. 27 лютого 2013 року [PERSON] збільшено кредитний ліміт до 2 600 грн. 00 коп., 08 листопада 2019 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. 00 коп. (довідка АТ КБ «Приватбанк» а.с.89). Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31 січня 2021 року у відповідача виникла заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в загальній сумі 15 077 грн. 66 коп., з яких 2 642 грн. 22 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 604 грн. 34 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 6 831 грн. 10 коп. заборгованість з пені. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором станом на 31 січня 2021 року, посилається на копію «Умов та правил надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою», «Тарифами банку» копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву від 15 лютого 2013 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитним коштами та сплати неустойки (пені, штрафів) саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Довідка про умови кредитування не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15 лютого 2013 року шляхом підписання заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. За таких обставин суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з [PERSON] 2 642 грн. 22 коп. заборгованості за тілом кредиту. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору та витрати на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача.

Outcome: partial