Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

В березні 2017 р. Миколаївська міська рада звернулась до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою. Вказували, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], який помер 15.10.2015 р. Після його смерті в зазначеній квартирі ніхто не проживає, вона зачинена та її ніхто не відвідує. Протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Посилаючись на вищевикладене, Миколаївська міська рада просить суд визнати спадщину, а саме квартиру [ADDRESS], яка відкрилась після смерті [PERSON], [INFO] відумерлою та передати її територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради. Представник Миколаївської міської ради в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Від Другої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу без участі її представника, посилаючись на розсуд суду. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника заявника, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2008 р., зареєстрованого за № 1-1016, виданого державним нотаріусом Другої Миколаївської ДНК [PERSON], [PERSON] на праві власності належала ? частка квартири [ADDRESS]. Разом з тим, згідно Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі вищевказаного Свідоцтва про право на спадщину та Свідоцтва про право власності від 04.06.1996 р., виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду. Згідно Довідки ОСББ «Миколаївський Південь» № 84 від 03.11.2016 р. в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований та не проживає. Квартира на теперішній час закрита. Відповідно до Акту ОСББ «Миколаївський Південь» від 03.11.2016 р. вбачається, що в вищевказаній квартирі після смерті [PERSON] 15.10.2015 р. ніхто не проживає. [PERSON] похований як одинокий громадянин «Миколаївською ритуальною службою». Квартира вільна, закрита, родичі померлого до ОСББ не звертались. Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 07.03.2017 р. № 47003088 спадкова справа після смерті [PERSON], яка помер 15.10.2015 р., не заводилася. Відтак з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] у встановлений законом строк ніхто не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Проте відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені вимоги щодо визнання спадщини відумерлою обґрунтовані та підлягають задоволенню, в задоволенні вимог про передачу майна територіальній громаді необхідно відмовити.

Outcome: partial