Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Валківський відділ Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду із заявою в інтересах держави в особі територіальної громади Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, зі змісту якої просить визнати відумелою спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на земельну частку (пай) площею 5,38 умовних кадастрових гектарів, з них: 0,27 умовних кадастрових гектарів - сіножаті, 0,45 умовних кадастрових гектарів - пасовища, 0,46 умовних кадастрових гектарів - рілля, вартість якої складає 107007,45 грн. що розташована за межами населеного пункту на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області; передати дану земельну ділянку у власність територіальній громаді Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що під час перевірки щодо додержання земельного законодавства Валківською міжрайонною прокуратурою Харківської області встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 17.07.2000 року [PERSON], яка померла [INFO], було надано право на земельну частку (пай) загальною площею 5,8 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, з метою подальшого виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі їй державного акту на право власності на землю. Зазначено, що станом на 01.03.2014 року спадкоємці за довідками про оформлення спадщини до громади Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області не звертались. В зв'язку з тим, що сільська рада не звернулась до суду з заявою про визнання спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], відумерлою, зазначені обставини, на думку прокурора, призводять до невиправданих витрат, чим завдається шкода територіальній громаді. Визнання у судовому порядку спадщини у вигляді земельної частки (паю) відумерлою надасть можливість сільській раді, яка відповідно до ст.ст. 2,10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представляє територіальну громаду та здійснює повноваження щодо передачі її у подальшому у власність або в оренду, отримувати кошти для формування джерела фінансування заходів щодо раціонального використання та охорони земельних ресурсів. Як зазначив прокурор, така невизначеність із суб'єктом права власності на земельну частку (пай), що є предметом даної заяви, виключає її належне використання, унеможливлює розпорядження нею Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області для суспільних потреб. В судовому засіданні прокурор заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області Шумейко С.А. в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи , що діє на підставі довіреності, з урахуванням наданих письмових пояснень не заперечив проти задоволення заяви. Просив врахувати, що [PERSON] померла [INFO], а Сертифікат [NUMBER] на її ім'я було зареєстровано 17.07.2000 року, тобто уже після смерті [PERSON] Зазначив, що у прокурора відсутні правові підстави для представництва інтересів держави в особі Високопільської сільської ради, яка є представницьким органом місцевого самоврядування, а не державним органом та не наділена повноваженнями органу виконавчої влади. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], якій відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 17 липня 2000 року, виданого як члену колгоспу «Перемога», належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності колгоспу «Перемога» розміром 5,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), померла [INFO] (а.с. 9-10, 11). Після померлої відкрилась спадщина у вигляді вказаного права на земельну частку (пай). З інформації завідувача Валківської нотаріальної контори у Харківській області № 372/01.16 від 25.03.2016 року слідує, що архівні документи разом з алфавітними книгами за період з 1944 рік по 2000 року (включно) передані на зберігання до Харківського обласного державного нотаріального архіву в зв'язку з чим надати інформацію про спадкові справи, по яких спадкові права вже оформленні та нотаріальні дії вчинені нотаріальна контора не може. За наявними в нотаріальній конторі відкритими спадковими справами за період з [INFO] по 31.12.2000 року спадкові права, по яких спадкоємці ще не оформили спадщину, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] відсутня. За повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву інформація про наявність спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Пунктом 4, 5 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного Кодексу України передбачено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 525 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). За приписами ст. 553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Статтею 555 ЦК УРСР передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави. За змістом ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними ї спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], яка є донькою [PERSON], 13 березня 2000 року звернулась із заявою до державної нотаріальної контори Валківського району Харківської області (а.с. 37) де зазначила, що спадщину з цінних паперів на земельний пай в колгоспі «Перемога» вона не приймає, на неї не претендує та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане іншому спадкоємцю - [PERSON], який звертався до суду із клопотанням про залучення до участі у справі у якості заінтересованої особи. За клопотанням позивача [PERSON] було зобов'язано надати докази, які свідчать, що він у визначений законом шестимісячний строк фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], однак в подальшому останній в судове засідання не з'явився. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 07.04.2016 року у цивільній справі № 615/240/16-ц за позовом [PERSON] до територіальної громади с. Високопілля в особі Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, Валківської районної державної адміністрації, 3-я особа - відділ Держгеокадастру у Валківському районі Харківської області про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на земельну частку (пай) позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду на підставі його заяви відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Посилання [PERSON] на те, що він прийняв спадщину після смерті матері, оскільки зібрав біль-менш її ціні речі, зачинив на замок двері будинку, а пізніше розібрав його на дрова, спростовуються наданими позивачем доказами, а саме договорами купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, що знаходиться по [ADDRESS], де на час смерті проживала [PERSON] Як вбачається з договорів даний житловий будинок належав доньці померлої [PERSON] та був проданий 28.12.2000 року. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Держава зацікавлена у ефективному та раціональному використанні землі, для чого створюються відвідні умови набуття права власності на земельні ділянки. Відповідно до ст.278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. За правилами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За змістом ст.1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника, оскільки матеріали справи свідчать про неприйняття спадкоємцями спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved