Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.04.2015 року у розмірі 15 133 грн. 38 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 19.07.2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 15 133 грн. 38 коп., з яких 402 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом, 277 грн. 67 коп. - нараховано відсотки за користування кредитом, 13 256 грн. 69 коп. - нараховано пені, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 696 грн. 83 коп. - процентна складова штрафу. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану в розрахунку заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 12.09.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.11.2018 року призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чиномшляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подав, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Як встановлено, [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 04.04.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту відповідач станом на 19.07.2018 року не виконав. Відповідно розрахунку, заборгованість відповідача по кредиту становить 15 133 грн. 38 коп., яка складається із заборгованості: 402,19 грн. - заборгованість за кредитом, 277,67 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 13 256, 69 грн. - нараховано пені, а також штраф 500,00 грн. (фіксована частина) та 696,83 грн. (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обов'язків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 2003цс15). За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч.3 ст.551 ЦК України. За вищенаведених обставин, застосовуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, так як пеня це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов'язання, до його виконання та дотримання у подальшому, через що, суд дійшов висновку, що сума пені підлягає зменшенню до розміру 1000 грн. 00коп. Так, як відповідач належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором, не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1 679,86 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі - 402,19 грн., заборгованість відсотків за користування кредитом - 277,67 грн., заборгованість за пенею - 1000,00 грн. В частині стягнення штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 696,83 грн. (процентна складова), пені - 12 256,69 грн. слід відмовити. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 195 грн. 59 коп. (1 679 грн. 86 коп. х 1762 грн. 00 коп./15 133 грн. 38 коп.).

Outcome: partial