Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 19 листопада 2018 року підписав заяву. Зазначає, що при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Крім цього, відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання Анкети-заяви, що підтверджується його особистим підписом. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. За бажанням відповідача, йому було відкрито кредитний рахунок з встановленням кредитного ліміту, який в подальшому збільшився до 12000,00грн. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 15 червня 2020 року має заборгованість у розмірі 11519,48 грн., з яких: 10411,38 грн. - заборгованість за тілом кредита; 1108,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Зазначає, що на даний час відповідач не погашає заборгованість, тобто ухиляється від виконання своїх зобов`язань до Договором. Просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 11519,48 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. У судове засідання сторона позивача не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір - це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки. Свобода договору закріплена у ст. 627 ЦК України та означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості. наданій сторонам, визначати умови такого договору. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» із заявою № б/н, на підставі якої йому було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту зменшився до 300,00 грн., після чого був знову збільшений до 10 940,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на [PERSON] . У анкеті-заяві від 19 листопада 2018 року зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Тобто при підписанні Анкети-заяви, відповідач отримав та ознайомився з інформацією про суму встановленого кредитного ліміту та умови кредитування, та в погодження таких він засвідчив особистим підписом. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, наданих банком, станом на 15 червня 2020 року [PERSON] має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 11519,48 грн., яка складається з 10411,38 грн. - заборгованість за тілом кредита; 1108,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, з наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором б/н від 19 листопада 2018 року, де станом на 15 червня 2020 року де борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 11519,48 грн., вбачається що відповідач регулярно користувався кредитними коштами, водночас не виконуючи належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати на погашення заборгованості за кредитом, яке здійснював нерегулярно та не в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд приймає до уваги надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та розрахунок заборгованості за договором №б/н станом на 11 червня 2020 року, як належні докази по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування таких відповідачем не надано, такі в будь-який спосіб не заперечувалися та не оскаржувалися, а відтак є чинними. Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем наведено не було. Таким чином, суд вважає доведеним факт несвоєчасної сплати щомісячних платежів відповідачем, яка призвела до невиконання зобов`язань останнім за кредитним договором, що порушує право позивача на повернення позики. Зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку погасити заборгованість за кредитним договором не бажає, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 2102,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved