Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В березні 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду з уточненою заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що їй, [PERSON], на праві приватної власності належить Ѕ частка квартири [ADDRESS] свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.11.2006 року № 5/4224-р. Другою Ѕ частиною квартири володіє її мати - [PERSON]. Вона вирішила розпорядитися своїм майном, але нотаріус відмовив їй в зв'язку з тим, що в її паспорті вказано прізвище [PERSON], а в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 09.11.2006 року № 5/4224-р вказано [PERSON]. Через цю граматичну помилку в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 09.11.2006 року № 5/4224-р вона не може розпоряджатися своєю власністю, 1/2 частиною квартири. 26 січня 2018 року вона звернулась до Кам'янської міської ради щодо можливості внесення виправлення в свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.11.2006 року № 5/4224-р, але до теперішнього часу відповіді вона не отримала. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, потрібно їй для дарування 1/2 частини квартири. Посилаючись на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 09 листопада 2006 року № 5/4224-р на ім'я [PERSON]. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2018 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Кам'янської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив; заперечень чи клопотань з приводу заявлених вимог не надав. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти заявлених заявником вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] - є громадянкою України, яка народилася [INFO] року, що підтверджується копією паспорту [PERSON], копією картки фізичної особи - платника податків (а.с.5-7). Відповідно до свідоцтва про народження заявника, що міститься у матеріалах справи, написання її прізвища російською мовою є «[PERSON]» (а.с. 8). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.11.2006 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та члену сім'ї [PERSON] (а.с.9); право власності зареєстроване Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за № 18388901 від 02.04.2007 р. (а.с.10). Зі змісту заяви вбачається, що у заявника виникла необхідність відчужити свою власність, однак через граматичну помилку в свідоцтві про право власності на нерухоме майно, а саме у написанні її прізвища, не може цього зробити. 26 січня 2018 року заявник звернулася до Кам'янської міської ради щодо можливості внесення виправлення до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.11.2006 року № 5/4224-р, але до теперішнього часу відповіді не отримала. Аналізуючи фактичні обставини та правовідносини сторін, суд при вирішенні даної справи керується наступними нормами права. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд вважає достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки дійсне написання прізвища заявника - є «Серебренікова», однак при перекладі з російської її прізвища було допущено помилку, що призвело до внесення невірних відомостей до свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Виправити помилку іншим способом неможливо, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право власності, відсутній спір про право. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved