Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те,що у відповідності до кредитного договору № MKG0AA00000070 від 06.11.2007 р. банк надав [PERSON] кредит у розмірі 11090.42 доларів США на термін до 05.11.2010 року. Отримавши гроші [PERSON] взяті на себе обов`язки по кредитному договору у повній мірі не виконала, не забезпечила повернення одержаного кредиту та не сплатила відсотки. Станом на 16.04.2020 р. за нею рахується заборгованість у сумі 60213.18 доларів США, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 7650.58 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 1172.93 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 228.96 доларів США та заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 51160.71 доларів США. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Просить стягнути з відповідача 1401.89 доларів США, що за курсом 27.22 грв. відповідно до службового розпорядження НБУ складає 38159.45 грв., розглядати справу в його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилася і не повідомила суду причини неявки про дату, час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № MKG0AA00000070, за яким відповідачка отримала кредит 11090.42 доларів США строком до 05.11.2010 р. включно, на купівлю автомобіля (споживчі цілі), зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1.19 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0.14 % від суми виданого кредиту на придання автомобіля. Взяті на себе зобов`язання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка не виконала. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 16.04.2020 р. за нею рахується заборгованість у сумі 60213.18 доларів США (1 долар США станом на 16.04.2020 р. становить 27.22 гривні), що складає 1639002.76 грв., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 7650.58 доларів США, що складає 208248.79 грв., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 1172.93 доларів США, що складає 31927.15 грв., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 228.96 доларів США, що складає 6232.29 грв., та заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 51160.71 доларів США, що складає 1639002.76 грв. Відповідно до ст. 1054 частини першої ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ч. 1, 530 ч. 1 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 612 ч. 1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 612 ч. 2 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У позовні заяві представник позивача визначив, що просить стягнути з відповідача тільки заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 1172.93 доларів США та заборгованість по комісії 228.96 доларів США. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 1401.89 доларів США. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з нього також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 2102 грв. Тому,

Outcome: approved