Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Зазначений будинок знаходиться на балансі ЖКП ММР «Південь». 1 лютого 2014 року відбулося залиття водою вказаної квартири із квартири [ADDRESS] над її квартирою, в якій мешкає відповідачка зі своєю сім'єю. Посилаючись на те, що внаслідок залиття квартири їй була завдана майнова шкода у розмірі вартості ремонтних робіт в сумі 13002 грн. 59 коп., а також моральна шкода, що полягає у порушенні її нормального способу життя, яку вона оцінює в розмірі 3000 грн., позивачка просила суд стягнути з відповідача вказану суму шкоди. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов, просили про його задоволення. Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечували. Вказували на те, що вина відповідачки в залитті квартири позивачкою не доведена, а причина залиття не встановлена. Посилалися на те, що можливо залиття квартири позивачки відбулося внаслідок прориву труб в перекритті між її квартирою та квартирою, розташованої на п'ятому поверсі будинку, оскільки 01.02.2014 року її квартира також була залита водою, та була мокрою стеля. Крім того, на даний час вона не є власником цієї квартири, оскільки в 2007 році на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради квартиру було прийнято до комунальної власності міста . Представник ЖКП ММР «Південь» вказувала на те, що залиття квартири позивачки відбулося 1 лютого 2014 року із [ADDRESS], яка розташована на четвертому поверсі над квартирою позивачки, де проживає [PERSON] з членами своєї сім'ї. В [ADDRESS] на внутрішньо квартирній розводці холодної води на кухні лопнув фільтр та відбулося залиття нижче розташованих квартир, в тому числі і [ADDRESS]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, а саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. За змістом п. 2.3.6. Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17 травня 2005 року, в разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом згідно з договором дарування від 05.12.2008 року позивачка є власником квартири [ADDRESS], в якій вона і проживає. Зазначений будинок знаходиться на баласі ЖКП ММР «Південь». Вказана квартира розташована на 1-му поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з однієї кімнати, житловою площею 17,2 кв.м., загальною площею 33,3 кв.м. В [ADDRESS], розташованої на 4-му поверсі в цьому ж будинку, яка складається з однієї кімнати зареєстрована відповідачка та її сім'я. Згідно з рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26 січня 2007 року [ADDRESS] прийнято до комунальної власності міста. З наявних у справі матеріалів слідує, що 01 лютого 2014 року в будинку по [ADDRESS]. Зазначені квартири розміщені під квартирою відповідачки. Як вбачається з довідки ЖКП «Південь» від 13.05.2014 року, 01.02.2014 року о 14.55 год. диспетчером аварійної служби ЖКП ММР «Південь» було прийнято аварійну заявку про залиття [ADDRESS]. В зв'язку з відсутністю мешканців [ADDRESS] аварійною службою було перекрито кран холодного водопостачання. В зв'язку з тим, що 1 лютого 2014 року був вихідним днем 3 лютого 2014 року позивачка звернулася до ЖЕКу -17 з приводу залиття її квартири. У зв'язку з чим 03.02.2014 року комісія у складі майстра дільниці, слюсаря-сантехніка та позивачки склала акт про те, що в результаті залиття мешканцями [ADDRESS] [ADDRESS] виявлено сліди затікання стелі і стін на кухні загальною площею 5 кв.м, затікання стелі і стін у ванній кімнаті площею 3,5 кв.м, затікання стелі і стін в коридорі площею 3 кв.м, затікання стелі і стін у кімнаті, а також водою залито підлогу та килимові покриття. 6 лютого 2014 року працівниками ЖЕКу було складено акт про те, що при огляді [ADDRESS], де мешкає відповідачка, встановлено причину залиття [ADDRESS] та зазначено, що залиття відбулося внаслідок того, що на внутрішньо квартирній розводці холодної води в кухні [ADDRESS], де проживає відповідачка, лопнув фільтр холодної води. 27 лютого 2014 року позивачці на її заяву до ЖЕКу також надано відповідь про те, що встановлено причину залиття її квартири водою, зазначено, що в [ADDRESS] лопнув фільтр на розводці холодної води. Допитана в якості свідка при розгляді справи в суді майстер ЖЕКу-17 [PERSON], пояснила суду, що на час складання акту обстеження [ADDRESS] вона не змогла потрапити до квартири відповідачки. Проте до квартири було допущено слюсаря-сантехніка ЖЕКу [PERSON], який засвідчив своїм підписом в акті дійсну причину залиття. З моменту залиття квартири позивачки вона постійно (6 разів) намагалася попасти до [ADDRESS], але допущена не була, оскільки відповідачка постійно ухилялася від обстеження квартири в якій вона мешкає. Крім того, нею було обстежено квартиру, яка розміщена над квартирою відповідачки на п'ятому поверсі будинку та встановлено про відсутність будь-яких слідів затікань. Сам [PERSON], який викликався до суду в якості свідка, від дачі пояснень в судовому засіданні відмовився. В судовому засіданні при розгляді справи відповідачка погодилася на обстеження [ADDRESS]. Згідно наданого до суду акту комісії ЖЕКу від 16.06.2014 року на внутрішній квартирній розводці холодної води було виявлено заміну фільтра. В силу статті ст..22 ЦК України, особа якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як слідує з наявних у справі доказів вартість відновлювальних робіт в квартирі позивачки визначена Дефектним актом, кошторисом вартості ремонтних робіт та договором щодо ремонту квартири, складених товариством з обмеженою відповідальністю торгова компанія «Срібний док» та складає 13002 грн. 59 коп. з урахуванням ПДВ. Згідно наявного у справі свідоцтва про реєстрацію податку на додану вартість дане товариство є його платником. Як пояснила в судовому засіданні позивачка та її представник та вбачається з долученого договору саме з цим товариством позивачкою укладено договір на проведення ремонту її квартири, який вона вже буде розпочинати. Доводи відповідача та його представника про те, що вказані вище кошторисні документи про вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири позивачки не є належним доказом у справі, оскільки не є висновком судової експертизи, є необґрунтованими, тому що суперечать положенням ст.ст. 57-59 ЦПК України. Доказів на підтвердження невідповідності змісту зазначених кошторисних документів та іншу дійсну вартість та обсяг ремонтних робіт в квартирі позивачки, відповідачкою не надано. Клопотань про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення обсягу і вартості робіт ні відповідачкою, ні її представником не заявлялося. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заявляли клопотання про призначення у справі матеріалознавчої експертизи, поставлені питання в якому не стосувалося розміру завданої шкоди. Доказів на підтвердження вини інших осіб у залитті квартири позивачки відповідачкою також суду не надано. Як стверджувала сама відповідачка в судовому засіданні та свідки з її боку 01.02.2014 року її квартиру також було залито водою, тоді як слідує з пояснень усіх учасників процесу, в квартирі, що розташована над квартирою відповідачки, будь-які сліди затікання води були відсутні. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, жодних претензій до мешканців квартири на п'ятому поверсі відповідачка не пред'являла, до ЖЕКу з відповідною заявою не зверталася. Натомість, з наданого до суду акту від 16.06.2014 року вбачається, що на розводці холодної води в квартирі відповідачки було замінено фільтр. Твердження відповідачки та її представника про те, що вона не повинна відповідати за даним позовом, на думку суду є безпідставними, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідачка разом зі своєю сім'єю проживає в квартирі, де відбулось залиття, та нею користується, а тому і має нести щодо зазначеної квартири відповідні обов'язки. Таким чином, суд вважає, що відповідачкою не надано доказів на спростування наведених вище обставин, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо відшкодування майнової шкоди є повністю обґрунтованим. Крім того, порушенням майнових прав позивачки їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає в душевних переживаннях, порушенням звичного способу її життя, що вимагає додаткових зусиль для відновлення попереднього стану квартири, яка підлягає відшкодуванню вказаним відповідачем на підставі ст.1167 ЦК України. Враховуючи конкретні обставини справи, негативні наслідки, які сталися в результаті порушення прав позивачки, глибину та тривалість її моральних переживань, недобросовісну поведінку відповідачки, роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (з наступними змінами), суд вважає, що розумною компенсацією моральної шкоди є 1000 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат на користь держави з відповідачки підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial