Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В березні 2017 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.12.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору, просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 94 315,19 грн., що складається з наступного: 11 498,12 грн. заборгованість за кредитом, 74 799,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 050 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована складова), 4 467,39 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати по справі. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі та надав письмові заперечення, в яких проти позову заперечував, оскільки за вимогами про стягнення кредиту, штрафів та пені пропущено строк позовної давності. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 24.12.2012 року шляхом підписання анкети-заяви сторони погодили, що дана заява, разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг підписавши договір відповідач погодився прийняти будь-який кредитний ліміт, встановлений банком. Відповідно до п. 2.1.1..5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п. 1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послуг мінімальний обовязковий платіж розмір боргових зобовязань клієнта, які щомісячно підлягає сплаті клієнтом на протязі строку дії картки. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» за умовами картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» обовязковий щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості). При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш чим на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» за умовами картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = 0,24% від суми заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Згідно розрахунку наданого банком станом на 31.01.2017 року за зазначеним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 94 315,19 грн., що складається з наступного: 11 498,12 грн. заборгованість за кредитом, 74 799,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 050 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована складова), 4 467,39 грн. штраф (процентна складова). У силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Невиконання або виконання зобовязання з порушенням умов визначених його змістом є порушенням зобовязання (ч. 1 ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України), а у особи виникає право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). При цьому, зазначене право особа може реалізувати в межах певного строку (позовна давність). Відповідно до ст. 257 ЦК України до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором застосовується загальна позовна давність тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем належним чином взяті зобовязання по поверненню кредиту не виконуються з січня 2013 року, при цьому останній платіж ним здійснений 20.05.2014 року в розмірі 500 гривень, що на думку суду є дією, яка свідчить про визнання ним свого боргу і відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України є підставою для переривання позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В поданих запереченнях відповідачем не оспорювався факт отримання ним кредитних коштів та розмір заборгованості. Враховуючи встановлені судом обставини по даній справі, а також оцінюючі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 24.12.2012 року, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 11 498,12 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 74 799,68 грн. підлягають задоволенню, оскільки позовна давність за ними перервана 20.05.2014 року, а позов поданий 15.03.2017 року. В частині стягнення заборгованості за пенею та комісією, на думку суду, позов підлягає частковому задоволенню, а саме за період з 15.03.2016 року по 31.01.2017 року в розмірі 1 100 грн., оскільки відповідач заявив про пропуск однорічного строку позовної давності за даними вимогами. В частині стягнення штрафів (фіксованої та процентної складової) за порушення позичальником строків виконання зобов'язання, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки це суперечить частині 1 статті 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 87 397,8 грн., що складається із: 11 498,12 грн. заборгованість за кредитом, 74 799,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 100 грн. заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. По даній справі позивачем пред'явлено майнові вимоги на загальну суму 94 315,19 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 1 600 грн., тому з відповідача слід стягнути 1482,72 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (92,67%).

Outcome: partial