Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.10.2012 року в сумі 38796,12 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.10.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 15747,95 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості та відсотків, в звязку з чим, станом на 03.06.2018 року по вказаному кредитному договору виникла заборгованість на загальну суму 38796,12 грн.. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 14.08.2018 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом учасників судового розгляду. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, діючий за довіреністю № 8331-К-Н-О від 31.08.2017 року (а.с.77) в судове засідання не з'явився, в позовній заяві, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Крім того, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений (довідка про доставку електронного листа, а.с.73) та надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.76), не заперечував проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судові засідання, призначені на 21.09.2018 року, на 25.10.2018 року та на 30.11.2018 року, не зявилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових викликів за останнім відомим місцем реєстрації та розміщення оголошення про судовий виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень ст.128 ЦПК України (а.с.52,66,69,74), будь-яких клопотань та заперечень до суду не надано. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.41) (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.10.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 15747,95 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Так, умовами договору №б/н від 09.10.2012 року визначено, що [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 15747,95 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно статті 629, 525, 612 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1, ч.4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Пунктами 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, договір №б/н від 09.10.2012 року не є розірваним або припиненим відповідно до ст.ст.599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.6). Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушував зобовязання за даним договором. Відповідно до ст.1054 ч.2 та ст.1050 ч.2 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач, станом на 03.06.2018 року, має заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.10.2012 року в сумі 52488,49 грн., яка складається з наступного: - 15747,99 грн. заборгованість за кредитом; - 9024,46 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 27716,04 грн. заборгованість за пенею та комісією. Згідно рішення Ямпільського районного суду сумської області від 24.03.2014 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.10.2012 року в сумі 19056,38 грн. (а.с.5). Різниця становить 33432,11 грн.. Згідно п.2.2 Генеральної угоди банком було нараховано: - 5364,01 грн. штраф. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не виконала умови кредитного договору, в звязку з чим виник борг на загальну суму 38796,12 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved