Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 20 січня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Дітей у шлюбі не мають. Через різні погляди на життя, непорозуміння та конфлікти, між ними не склалися нормальні сімейні відносини, тому збереження сім`ї стало неможливим. У зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки . Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 січня 2017 року у виконавчому комітеті Юнашківської сільської ради Рогатинського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис за №1. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане 20 січня 2017 року виконавчим комітетом Юнашківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Встановлено, що дітей у подружжя немає. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя, на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать його інтересам, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд прийшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 113 СК України, суд залишає за відповідачем, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved