Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 27 липня 1993 року помер його дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на його 1/3 частку домоволодіння, яке розташоване по вул. Енгельса, № 23 в с. Рідківці Новоселицького району. Спадщину після його смерті як спадкоємець за законом першої черги прийняла його дружина - [PERSON], яка померла 04 травня 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частки вищевказаного домоволодіння та земельну ділянку, яка розташована на території с. Рідківці Новоселицького району відповідно до державного акту право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 093608 від 24 січня 2005 року. Він як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину. Але оскільки, при житті спадкодавець загубила оригінал державного акту на земельну ділянку та не отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частки домоволодіння та на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Рідківської сільської ради Новоселицького району № 156 від 03 лютого 2016 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Енгельса, № 23 в с. Рідківці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали троє осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/3 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1957 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Рідківській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 27 липня 1993 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частки вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00016391116 від 03 березня 2016 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла як спадкоємець за законом 1 черги його дружина [PERSON], яка вступила у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Рідківською сільської ради Новоселицького району № 303 від 01 березня 2016 року. 04 травня 2015 року [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 1,70 га, яка розташована на території Рідківської сільської ради Новоселицького району, що посвідчується державник актом на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 093608 від 25 січня 2005 року та на 2/3 частки вказаного домоволодіння, а саме на 1/3 частку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] та на 1/3 частку належній їй як члену колгоспного двору. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, який був складений 08 листопада 2007 року та посвідчений секретарем Рідківської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON]. Відповідно до довідки Рідківської сільської ради Новоселицького району № 157 від 03 лютого 2016 року вбачається, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. З довідки Рідківської сільської ради Новоселицького району № 158 від 03 лютого 2016 року вбачається, що на день смерті спадкодавці [PERSON] в господарстві по вул. Енгельса, № 23 в с. Рідківці разом із спадкодавцем постійно проживав позивач [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини. Однак, у звязку із смертю спадкодавці та відсутністю за нею правовстановлюючих документів на домоволодіння, а також враховуючи той факт, що під час життя спадкодавцем був загублений оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом та своєчасно прийняв спадщину, відповідач позов визнав та на спадкове майно не претендує, інших спадкоємців не має, то право власності на 2/3 частки домоволодіння та земельну ділянку слід визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON]. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

Outcome: approved