Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Будинкоуправління №2 при Квартирно-експлуатаційному відділі м. Херсона 05.09.2018 р. звернулося до Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за комунальні послуги у розмірі 23364,80 грн., 3% річних в розмірі 695,76 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] мешкає у відомчому житлів в квартирі №4 в будинку №1 по УЧГОСП, в закритому в/м №2 м. Олешки. За час користування квартирою відповідачу надавались послуги з обслуговування житлового будинку і прибудинкової території, електро, водопостачання, водовідведення та опалення. З моменту вселення боржником частково сплачувались вказані послуги, претензій щодо факту надання та якості вказаних послуг не надходили.Відповідач належним чином не сплачувала за отримані нею комунальні послуги, внаслідок чого станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 23350,58 грн., які відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано. Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 вересня 2018 року матеріали позовної заяви передано на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області, з підстав ч. 1 ст. 27 ЦПК України. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018 року головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за комунальні послуги визнає, просить проводити розгляд справи за його відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири за адресою: Херсонська область, м. Олешки, УЧГОСП. віськове містечко №2[ADDRESS], що підтверджено договором №2/в від 18.08.2014 року найму відомчого житлового приміщення військовослужбовця Збройних сил України в м. Херсоні та Херсонської області (арк. справи 5-9). За договором про відшкодування вартості експлуатаційних витрат, послуг з електропостачання та комунальних послуг від 18.08.2014 року, укладеного між Будинкоуправління №2 при КЕВ м. Херсона та [PERSON], остання зобов'язалась своєчасно оплачувати рахунки за отримані комунальні послуги (арк. справи 9). Згідно розрахунку заборгованості за квартирну плату, водопостачання, опалення та водовідведення, [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 23364,80 грн. (арк. справи 10-13). Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач надає, а відповідач отримує житлово-комунальні послуги, однак в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує за спожиті послуги. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 20 грудня 2018 року.

Outcome: approved