Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 14.12.2010 року, посилаючись на те що, згідно вищевказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, а у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків зобов`язаний сплачувати штрафні санкції. Одержавши кредит, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, тому станом на 10.09.2020 року сума заборгованості за кредитом загалом складає 10 214, 37 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, але в судове засідання жодного разу не з`явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, клопотань, про розгляд справи у її відсутності не надала. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку: Судом встановлено, що14.12.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір надання банківських послуг № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписами відповідача на анкеті-заяві про приєднання підтверджується, що вона була ознайомлена та згодна з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, та погодилась, що вказані документи становлять договір надання банківських послуг. /а.с.22/. Умовами договору передбачено, що відповідач зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків сплачувати штрафні санкції. Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов`язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Користуючись кредитними коштами, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 10.09.2020 року утворилася заборгованість в сумі 10 214 грн 37 к., з якої 5 666 грн 43 к. заборгованість за тілом кредиту; 1 979 грн 68 к. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 2 569 грн - пеня, що підтверджується розрахунком /а.с 7-19/. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконувала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості зі сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України, слід зазначити, що такі задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, слід зазначити, що з ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов`язання із поверненням кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Тобто в даному випадку лише наявність судового рішення про задоволення вимог Банка надає останньому право на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.02.2018р. по справі №564/2199/15-ц. Відтак, настання такого виду цивільної відповідальності наразі є передчасним, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову, загальна сума заборгованості, з урахуванням заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором, становить 8 234,69 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (80,6%). Враховуючи викладене,

Outcome: partial