Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів у відшкодування матеріальної шкоди 15 350 грн. та у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS]. В серпні 2012 року відбулося залиття її квартири з квартири, що знаходиться поверхом вище. Внаслідок залиття були знищені 2 кв.м. штукатурки вартістю 200 грн., пошкоджені 8 кв.м. штукатурки вартістю 400 грн., прийшли в непридатність чоботи жіночі вартістю 1500 грн., прийшли в непридатність замшові чоботи вартістю 900 грн., прийшла в непридатність чоловіча шкіряна куртка вартістю 2400 грн., прийшла в непридатність шкіряна куртка вартістю 2100 грн., прийшла в непридатність куртка чоловіча вартістю 900 грн., прийшла в непридатність дублянка жіноча вартістю 2500 грн., прийшла в непридатність дублянка жіноча вартістю 4000 грн., прийшло в непридатність пальто жіноче вартістю 600 грн., пошкоджені кухонні меблі і лінолеум 10 кв.м. вартістю 500 грн., пошкоджені двоє вхідних дверей на 1350 грн. Відповідачки відмовляються компенсувати заподіяні збитки. Такі дії відповідачів спричини моральні страждання, які вона, позивачка, оцінює в 5000 грн. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 30 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким стягнути з [PERSON] на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 15 350 грн. та у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Апелянт посилається на те, що відповідачка [PERSON] має в повному обсязі відшкодувати заподіяну шкоду, оскільки саме вона була власницею квартири, з якою відбулося залиття її квартири. Апелянт вказує на те, що в позовній заяві зазначений перелік пошкодженого майна і його вартість, вказані речі перебувають у користуванні всіх громадян, а тому всім відомі і вартість таких речей і вартість їх ремонту. Апелянт зазначає, що в судовому засіданні відповідач [PERSON] була відсутня, її думка з приводу заявлено позову невідома і у разі незгоди з розміром матеріальної шкоди , по справі необхідно було призначити товарознавчу експертизу. Апелянт посилається на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивачка з 20 січня 1993 року зареєстрована і мешкає за адресою : [ADDRESS]. Відповідачці [PERSON] станом на 27 серпня 2012 року в цілому належала на праві власності квартира за адресою : : [ADDRESS]., [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 10 червня 2003 року по 12 грудня 2012 року. 27 серпня 2012 року відбулося залиття квартири позивачки з квартири, яка належала відповідачці [PERSON], що не оспорювалось в ході розгляду справи. Слідчим СВ Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області 29 серпня 2012 року був проведений та складений протокол огляду місця події, в якому зазначається, що на момент огляду вхідні двері не пошкоджені; на п»яти куртках та двох дублянках виявлені сліди цвілі; у передпокої стеля мокра, шпалери частково обірвані, штукатурка частково обсипалася ; на кухні стеля мокра, шпалери частково обірвані, штукатурка частково обсипалася. 17 вересня 2012 року позивачка отримала від [PERSON] в рахунок відшкодування збитків, заподіяних залиттям квартири , 1000 грн. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що [PERSON] не є належним відповідачем по справі, оскільки не є власником або користувачем квартири за адресою : [ADDRESS].; в ході розгляду справи позивачкою не надано належних доказів щодо розміру заподіяного матеріального збитку; позивачкою не надано доказів заподіяння їй моральних страждань. Проте, з таким висновком частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Про час і місце розгляду справи апеляційним судом Чернігівської області [PERSON] була повідомлена відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України. За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок затоплення були пошкоджені стеля і стіни у квартирі, в якій зареєстрована та мешкає позивачка, та інше майно, яке належить останній. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачці були заподіяні моральні страждання внаслідок пошкодження її майна, але враховуючи , що позивачці частково збитки були відшкодовані, враховуючи принцип розумності, апеляційний суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 3000 грн. В іншій частині висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства. Доводи апелянта про те, що в позовній заяві зазначений перелік пошкодженого майна і його вартість, вказані речі перебувають у користуванні всіх громадян, а тому всім відомі і вартість таких речей і вартість їх ремонту, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи ґрунтуються на довільному тлумаченні правових норм. Доводи апелянт про те, що в судовому засіданні відповідач [PERSON] була відсутня, її думка з приводу заявлено позову невідома і у разі незгоди з розміром матеріальної шкоди , по справі необхідно було призначити товарознавчу експертизу не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в цій частині, оскільки в ході розгляду справи позивачкою не надано належних доказів щодо дійсної вартості пошкодженого майна. Ухвалами апеляційного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року та від 17 березня 2015 року за клопотанням [PERSON] двічі призначалась комплексна судова будівельно-товарознавча експертиза для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного внаслідок залиття квартири. Проте, двічі позивачкою [PERSON] оплата не була проведена, що , на думку апеляційного суду, є зловживанням своїми процесуальними правами та порушує право відповідачів на розгляду справи у розумні строки.

Outcome: partial