Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 28 лютого 2020 року між сторонами у справі укладений договір про споживчий кредит № 21143 відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит сумі 80000,00 грн на споживчі потреби зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців, з терміном остаточного повернення не пізніше 27 лютого 2025 року. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 21 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 67 892,82 грн, з яких: 48 620,02 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 12 063,44 грн - проценти за користуванням кредитом, 1 125,39 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 284,04 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 4 774,72 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 1025,21 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. Відповідач правом на відзив не скористався. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2021 року суд визнав явку представника позивача обов`язковою. В судовому засіданні представник позивача Лобанов О. О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 28 лютого 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредитний № 21143, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 80 000,00 грн зі сплатою 56% річних з терміном остаточного повернення не пізніше 27 лютого 2025 року (а. с. 15-20). Відповідно до пунктів 2.4.1 та 2.4.2 за користуванням кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних, яка є фіксованою. Проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. Відповідно до пункту 3.2.1 договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно пункту 3.3.3 договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1333,33 грн та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 28 числа місяця наступного за звітом, починаючи з березня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів наданого йому згідно з умов цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим договором. Згідно до пунктів 3.9.1 банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та /або іншими договорами укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких ще не настав в повному обсязі у тому числі, але не включно у разі якщо відбулась будь-яка із наступних подій: 3.9.1.1 затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць та 3.9.1.2. недотримання позичальником на вимогу банку документів, що стосується його фінансового стану. Відповідно до пункту 3.9.2. договору виконання позичальником вимог банку щодо повернення кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів, строк сплати яких не настав, відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дня одержання такої вимоги від банку. Вказаний строк починає відліковуватись з дати вручення позичальнику відправлення. Якщо поштова служба не може вручити письмову вимогу, то воно вважається врученим позичальнику у день зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Судом установлено укладення між сторонами кредитного договору, матеріали справи містять достатньо доказів отримання відповідачем кредитних коштів. Наведене свідчить про те, що банк свої зобов`язання виконав. Разом з тим, відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови кредитного договору №21143 від 28 лютого 2020 року у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивачем на адресу [PERSON] надсилалася вимога про повернення кредиту, в яких банк просив повернути кошти за кредитним договором в розмір 71 963, 46 грн (заборгованість станом на 10 лютого 2020 року), однак направлена вимога залишилися без реагування. Як слідує із розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №21143 від 28 лютого 2020 року та виписки по рахунку розмір заборгованості станом на 21 травня 2021 року складає 67 892,82 грн, з яких: 48 620,02 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 12 063,44 грн - проценти за користуванням кредитом, 1 125,39 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 284,04 грн, - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 4 774, 72 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 1025,21 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Вказаний розмір заборгованості не змінився і на день ухвалення рішення з урахування внесених і виданих сум. Доказів, які б спростували вказаний розмір заборгованості, матеріали справи не містять. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений і становить в цілому 67 892,82 грн, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved