Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 12 011,83 грн., посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг 04.05.2013 підписав заяву та отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua, складає між ним та банком договір. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав тим, що не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого у нього станом на 15.11.2018 виникла заборгованість у сумі 12 011,83 грн., в тому числі: 4 477,31 грн. - відсотки; 6 486,34 грн. - пеня; 548,18 грн. - штраф (процентна складова); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12 011,83 грн. та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 1 921,00 грн. Представник позивача Кіріченко В.М. в судове засідання не з'явився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що він позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.4,34). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що кредитний договір уклав не в 2013 році, а в 2015 році, з сумою нарахованої заборгованості не згоден, в розрахунку не зазначена сума неповернутого кредиту, просив суд застосувати до позовних вимог про стягнення неустойки строк позовної давності. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із представлених позивачем доказів видно, що 04.05.2015 між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач одержав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 15.11.2018 складає 12 011,83 грн., в тому числі: 4 477,31 грн. - відсотки; 6 486,34 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 548,18 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, відсутня дата їх складання, про те в заяві зазначено, що відповідач ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку та погодилась з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7). Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 1.1.2.1.9. Умов та правил надання банківських послуг власник зобов'язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно з п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг на боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі встановленому Тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. (пункт не застосовується для преміальних карток Platinum. MC Word Elite i Visa Infinite). Згідно з п. 2.1.1.12.10. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або в певній банком частки у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за кредитним договором тим, що в передбачені строки та розмірі не надав позивачу кошти на погашення кредиту, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка складається із: відсотків у сумі 4 477,31 грн. Згідно Тарифів обслуговування кредитної карти пеня за несвоєчасне погашення кредиту складає 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. У разі коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше, тоді пеня складає 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу (а.с.8). Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.18 на звороті). У зв'язку з порушенням [PERSON] своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до умов кредитного договору позивачем нарахована пеня у сумі 6 486,34 грн. (а.с.6). Згідно розрахунку, наданого позивачем, прострочення за всіма платежами мали місце з 1 грудня 2016 року, через 30 днів від цієї дати, а саме 1 січня 2017 року у банка виникло право стягнення неустойки у вигляді пені. Однак позов щодо стягнення неустойки подано 19 грудня 2018 року. Згідно із ст. 258 ЦК України до вимог, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік (п.1 ч. 2). Згідно із ст. 253 ЦК України перебіг строку позовної даності починається з наступного дня після календарної дати або настання події з якою пов'язано його початок. Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності. Згідно із ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку(ч.1); Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2). За змістом підписаної відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку умова про збільшення строку позовної давності по сплаті неустойки (пені, штрафів) до 50 років (п. 1.1.7.31 Умов) відповідачем не погоджена (а.с.16 на звороті). Тому при вирішенні питання про застосування строку позовної давності до неустойки за заявою відповідача, суд виходить із загального строку позовної давності, що встановлений законом. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені підлягають задоволенню в межах строку позовної давності, а саме в межах річного строку, що передував зверненню до суду - з 19 грудня 2017 року до 19 грудня 2018 року у сумі 1 100,00 грн. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21., 1.1.5.25. (а.с.15 на звороті), передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20., 2.1.1.12.7.4., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.15,21) передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 5 577,31 грн. (4 477,31 грн. + 1 100,00 грн. = 5 577,31 грн.), яка складається із: процентів за користування кредитом у сумі 4 477,31 грн. та пені у сумі 1 100,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 5 577,31 грн., що складає 46,43 % від позовних вимог, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку складає 891,92 грн. (1921,00 грн. х 46,43 % = 891,92 грн.).

Outcome: partial