Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі - АТ «ХОЕ») 23.07.2020 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Угодою про порядок погашення боргу від 15.08.2018 у розмірі 575,00 грн., суму заборгованості за спожиту елеткричну енергію у розмірі 800,00 грн., судовий збір у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позову зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та проживає відповідач, який є споживачем електричної енергії згідно договору про користування електричною енергією від 19.07.2006 року № 6840711. Станом на 01.07.2020 року існує заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 800,00 грн., яка утворилась за період з 31.07.2017 року по 31.12.2018 року. Несплата вказаної суми наносить матеріальний збиток АТ «Харківобленерго». Також, 15.08.2018 року при огляді електроустановки Квартири, представниками позивача було виявлено порушення п.п.8 п.5.5.5 Правил шляхом пошкодження розрахункового засобу вимірювальної техніки, а саме: «Незабезпечення збереження приладу обліку і пломб на ньому у разі розміщення його в квартирі або іншому об`єкті споживача. Самовільне зняття приладу обліку. Виявлені порушення зафіксовані в акті № 220331 від 15.08.2018 року. На підставі акту № 220331 від 15.08.2018 року було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення, за результатами якої складено протокол № 220331/8 від 15.08.2018 року. Станом на момент укладання Угоди залишок заборгованості за нарахуваннями за Актом складав 575 грн., яку сторони домовились розстрочити виконанням відповідачем на користь позивача строком на три місяці (вересень 2018-листопад 2018). Однак на момент подання позову відповідач свої зобов`язання не виконав. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та користується електричною енергією за вказаною адресою на підставі Договору про користування електричною енергією від 19.07.2006 року, укладеного з АТ «ХОЕ», за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 6-7). Відповідно до п. 16 Договору про користування електричною енергією, розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Заборгованість відповідача за спожиту за період з 31.07.2017 року по 31.12.2018 року електроенергію, згідно наданого позивачем розрахунку, складає 800,00 грн. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про електроенергетику», споживачами енергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Частиною 1ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона ( постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово- комунальні послуги»(в редакції до 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 року (далі - Закон в редакції з 01.05.2019 року) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 42 «Правил користування електроенергією для населення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року(надалі-Правила), які діяли до 11.06.2018 року, споживачі зобов`язані оплачувати спожиту електроенергію відповідно до Правил. Згідно п. 19 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Пунктом 20 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п.п. 1 п. 3ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електроенергію, яка утворилась за період з 31.07.2017 року по 31.12.2018 року, у розмірі 800,00 грн. Згідно п. 11. Договору про користування електричною енергією від 19.07.2006 року, відповідач зобов`язався невідкладно повідомляти позивача про недоліки в роботі приладу обліку. 15.08.2018 року за адресою Квартири позивачем складено Акт про порушення № 220331, згідно якого встановлено самовільне зняття приладу обліку (а.с. 8-9). Як вбачається з Протоколу засідання комісії з розгляду актів порушення ПРРЕЕ № 220331/8 від 15.08.2018 року, комісія АТ «ХОЕ» розглянула акт порушення ПРРЕЕ № 220311, складений 15.08.2018 року на споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та дійшла до наступних висновків: визначений об`єм не облікованої електричної енергії складає 939 кВт год., вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, а саме самовільного зняття приладу обліку, згідно з рахунком № [NUMBER] від 15.08.2018 становить 1075,20 грн. (а.с.10). Частинами 1 та 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до п.п. 5, 9, 10 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Згідно п.п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів без облікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Пунктом 8.2.6 Правил встановлено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч вимог законодавства та умов Договору про користування електричною енергією не дотримано вимог нормативно технічних документів та договору, обов`язку невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу вимірювання, неузгодження з енергопостачальником нових підключень та переобладнання електропроводки, в зв`язку з чим позивачем правомірно визначено вартість спожитої електричної енергії розрахунковим шляхом відповідно до Акту про порушення № 220331 у розмірі 1075,20 грн. Оскільки, заборгованість за актом була частково погашена, а залишок у сумі 575,00 грн. не сплачений відповідачем, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача несплаченої заборгованості за Актом про порушення у розмірі 575,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved