Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж надає відповідачу послуги по постачанню електричної енергії. Договір про користування електричною енергією між боржником та заявником не укладений. 11 червня 2015 року був складений акт №00136601 про порушення ПКЕЕН в зв'язку з самовільним зняттям прибору обліку електроенергії. Згідно розрахунку відповідачу нарахована вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН на суму 2 599, 11 грн.. Тому позивач просить суд стягнути на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж, заборгованість за послуги по постачанню електроенергії з відповідача в розмірі 2 599, 11 грн. та судові витрати у розмірі 1 378, 00 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позовну заяву суду не надав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж надає відповідачу за адресою: [ADDRESS], послуги по постачанню електричної енергії, а відповідач користується зазначеними послугами. Згідно ч.8 п.2 «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 р., самовільне підключення споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. 11 червня 2015 року представниками позивача був складений акт №00136601 про порушення ПКЕЕН в зв'язку з самовільним зняттям прибору обліку електроенергії \\а.с.6-7\\. Згідно розрахунку відповідачу нарахована вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН на суму 2 599, 11 грн. \\а.с.5\\. Згідно п.42 «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 р., споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно п.1 ч.1 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач свої зобов'язання по сплаті спожитих послуг виконує неналежним чином і його заборгованість за спожиту електроенергію становить 2 599, 11 грн.. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, та той факт, що відповідач неналежно виконує свої зобов'язання по сплаті за послуги по постачанню електричної енергії, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 2 599, 11 грн. та судові витрати в порядку ст.79, 88 ЦПК України, які позивач витратив при зверненні до суду.

Outcome: approved