Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори Тернопільської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В позовній заяві вона вказала, що 11 липня 2007 року померла її мати [PERSON], а 14 жовтня 2015 року помер її батько [PERSON]. На день смерті батьки проживали і були зареєстровані разом з нею в с. Чернелів-Руський вул. Михайловича,52 Тернопільського району Тернопільської області. З цього приводу звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори Тернопільської області щодо оформлення спадкових прав за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Ів. Франка,28 с. Улашківці Чортківського району Тернопільської області. Однак, державний нотаріус своїм листом № 426/02-14 від 28 лютого 2017 року розяснила вирішення даного питання в судовому порядку. Необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання спадкоємцями документів, що посвідчують право власності спадкодавців на таке майно. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Правовстановлюючий документ ( свідоцтво про право власності на нерухоме майно тощо) на імя померлих є відсутнім, тому [PERSON] звернулася в суд за захистом свого права. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнають. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори Тернопільської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 1950 року. Відповідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №28 по вул. І. Франка с. Улашківці Чортківського району Тернопільської області виданий Чортківським обласним комунальним бюро технічної інвентаризації вбачається, що власником вказаного житлового будинку був померлий [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 11 липня 2007 року померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 049876. 14 жовтня 2015 року помер [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №33, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 195214. Після їх смерті позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем майна за законом і спадщина належить їй з часу відкриття. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», п.4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за №282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця не таке майно. Відповідно до ст. 346 ЦК України (2003) однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved