Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2016 у сумі 12204,72 грн та судові витрати по справі в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 23.01.2016 [PERSON] отримав кредит в розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 14 серпня 2019 року виникла вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. До позовної заяви долучено клопотання представника позивача Савіхіної А.М. про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні (а.с.34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме: за останнім відомим місцем проживання та реєстрації і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 21 січня 2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк», з 21.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг без номера. Відповідач надав згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.8). На виконання вказаного договору позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок і випустив платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, а також здійснював її обслуговування, а відповідач зобов`язувалася сплачувати відсотки за користування кредитом, а також у строки здійснювати погашення заборгованості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02.03.2016, який долучено позивачем до позову, станом на 14 серпня 2019року , відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 12204грн 72 к., яка складається з: заборгованість за простроченим тілом кредита - 759,30 грн ; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7773,08 грн ; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 2614,97 грн ; заборгованість по судовим штрафам - 1057,37 грн , а саме: фіксована частина - 500,00 грн та процентна складова - 557,37 грн (а.с. 6-7). Суд частково не погоджується з розрахунком боргу. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі - 11147,35 грн, яка складається з: заборгованість за простроченим тілом кредита - 759,30 грн ; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7773,08 грн ; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 2614,97 грн ; крім заборгованості по судовим штрафам в розмірі 1057,37 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921,00 грн, що узгоджується із нормами, передбаченими ст. ст.141,142 ЦПК України. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 549, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial