Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2013 року по 24.11.2014 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання малолітнього сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Син проживає та знаходиться на утриманні позивача. Разом із цим він має нормальний стан здоровя, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги зменшила та остаточно просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн., судове засідання провести у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2013 року, який був зареєстрований Заводським ВДРАЦС ММУЮ, актовий запис № 267. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.11.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений частково та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., на користь позивача на на утримання дитини, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved