Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши, що 18.07.2013 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з якою отримала кредитну картку «Універсальна». 18.07.2013 року відповідачу було переоформлено вказану кредитну картку на кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 27,60 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, а також що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Проте відповідачем було порушено умови вказаного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів та відсотків для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, та іншими витратами, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в сумі 117000,00 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. Згідно з ухвалою суду від 06.04.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, а згідно з ухвалою суду від 07.08.2018 року підготовче провадження закінчено та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив, відзив на позов не надав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом обєктивно встановлено, що 18.07.2013 року відповідач [PERSON] оформила в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку «Універсальна». 18.07.2013 року таку кредитну картку було переоформлено на кредитну картку «Gold», відповідно до якої вона отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 27,60 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п.1.1.2.7 укладеного договору відповідачка зобовязалась слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Пунктом 2.1.1.7.6 договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом зясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, тоді як відповідач [PERSON] не проводила своєчасну оплату згідно\~ даного договору,\~внаслідок чого утворилася\~ заборгованість по кредиту в сумі 117000,00 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 8979,77 грн. та заборгованість по процентах за користування кредитом 108020,23 грн. Сумнів щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача немає. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені позивачем в обґрунтування позову обставини, відповідачем не надано. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 117000,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved