Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, в якому вона просила стягнути аліменти на свою користь у зв'язку з навчанням сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача на час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. На підтвердження позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 1990 року по [INFO]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син є курсантом першого курсу денної форми навчання Харківського національного університету внутрішніх справ. У зв'язку з навчанням сина вона має потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає, тому вона звернулася до суду з вказаним вище позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вказала на те, що повнолітній [PERSON] навчається на бюджетній основі, забезпечений повністю харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням, забезпечений можливістю користуватися ком'ютерною технікою, тому підстав для стягнення аліментів на його утримання не має. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано 03.08.1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Тернівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.9). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Повнолітня дитина [PERSON], [INFO], є курсантом першого курсу денної форми навчання Харківського національного університету внутрішніх справ. Термін закінчення навчання 01 червня 2017 року (а.с.11). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Встановлюючи правовідносини між сторонами суд приходить до висновку, що встановлені обставини не виключають обов'язку відповідача щодо допомоги на повнолітню дитину. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатним, має постійний щомісячний дохід, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь позивачки, до завершення навчання повнолітньої дитини, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved