Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні їх земельними ділянками та просили суд зобовязати відповідача знести самовільно встановлені ворота, що перешкоджають для доступу до земельних ділянок, а також не чинити жодних перешкод в користуванні земельними ділянками. Позивач в своїй заяві просив слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається із витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником земельної ділянки к.н. 3220882600:04:002:1451, яка знаходиться в Київській області, Бориспільського району, с/рада Гнідинська; [PERSON] є власником земельної ділянки к.н. 3220882600:04:002:1399 та к.н. 3220882600:04:002:1398 які знаходяться в Київській області, Бориспільського району, с/рада Гнідинська. Також встановлено, що підїзд до зазначених земельних ділянок можливий лише через землі загального користування (дорогу) СТ «Святище-2», проте дана проїжджа частина площею 0,11га по вул. Лебединській в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради перегороджена бетонним парканом та металевими воротами, прохід та проїзд до земельних ділянок обмежений. За свідченнями заступника голови СТ «Святище-2» [PERSON] зазначений проїзд був перегороджений [PERSON] Вказані обставини підтверджуються [PERSON] обстеження земельної ділянки №04-19/48 від 18.06.2014 року складеного інспекторами Держсільгопінспекції в Київській області, актом про перешкоджання доступу на земельні ділянки від 20.05.2014 року складеного представником СТ «Святище-2» та позивачами. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами щодо неправомірних дій [PERSON] За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому обєкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача (п. 33 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу співпозивачів про зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками позивачів шляхом знесення самовільно встановлених воріт. Водночас, інша вимога позивачів про зобовязання відповідача не чинити в майбутньому жодних перешкод в користуванні земельними ділянками не підлягає задоволенню, тому що за змістом ст. 1, 15 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені на момент звернення до суду права та інтереси осіб. Крім того, позивачі не довели, що є реальна небезпека порушення їх прав власності конкретними діями чи бездіяльністю відповідача.

Outcome: partial