Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

АТ «Акцент-Банк»\~звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC00001037381 від 22.05.2017, що утворилася станом на 27.06.2020 року у загальному розмірі 25274,97 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом\~у розмірі 16403,39 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі\~8471,58 грн, пені у розмірі 400,00 грн, а також стягнути з відповідачки судові витрати у розмірі 2102,00 грн. На обгрунтування вимог у позовній заяві зазначено, що на підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті \~https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, за умовами якого Банк також має право в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору). Однак, [PERSON] своїх зобов`язань по кредитному договору належним чином не виконала, тому позивач і просить стягнути з неї заборгованість примусово. У судове засідання представник позивача АТ «Акцент-Банк»\~ - Шкапенко О.В. не з`явився, але у позовній заяві просив слухати справу в його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення суду. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, та за останнім відомим місцем реєстрації, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.\~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але не бажає з`являтися до суду, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно зі\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 83 ЦПК України\~сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (а.с. 15-19). 22.05.2017 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №SAMABWFC00001037381 та отримання кредитної кратки шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку(а.с. 8). Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. У заяві вказано, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. До позовної заяви банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті, та Витяг з Тарифів користування кредитною картаокю «Універсальна) (а.с.8 (зворот)-14). Проте у цих витягах відсутня дата формування, відсутні дані про ознайомлення [PERSON] і її підпис, дані про їх вручення відповідачці на час укладення договору теж відсутні. Згідно розрахунку заборгованості за договором №SAMABWFC00001037381 від 22.05.2017 станом на 27.06.2020 заборгованість [PERSON] становить 25274,97 грн, яка складається ізнаступного: заборгованості за кредитом\~у розмірі 16403,39 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі\~8471,58 грн, пені у розмірі 400,00 грн (а.с.7 ). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а\~\~також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ «Акцент-Банк»\~зазначав, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних\~\~умов договору, підписавши Заяву, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку, які викладені на банківському сайті, є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Проте, наданий позивачем Витяг з Тарифів користування кредитною картою «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку не містить\~підпису позичальника,\~а тому\~не може\~вважатися доказом\~на підтвердження\~умов надання\~кредиту та\~того,\~що під\~час підписання\~заяви відповідачка\~була ознайомлена\~саме з\~цими Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг та Тарифами користування кредитною картою «Універсальна». Надані банком Умови та Правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс17. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справ №342/180/17) зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16 посилання на внутрішні документи банка (правила, положення і т. д.), які не були підписані позичальником як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення, оскільки не можливо ідентифікувати, чи саме з цими умовами та правилами погоджувався позичальник, при отриманні банківської карти. Згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 р. принципу справедливості розгляду справи судом. Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи користування кредитною карткою,\~\~на які посилається позивач як на складову договору банківських послуг, укладеного 22 травня 2017 року з відповідачкою, стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операцій, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід`ємності від заяви позичальника. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, \~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. У анкеті-заяві позичальника від 22 травня 2017 року процентна ставка за кредитним договором не зазначена. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями\~625,\~1048 ЦК України,\~позивач не пред`явив. До того ж, у Заяві позичальника від 22 травня 2017 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. \~ \~ \~ \~ Позивач\~просить стягнути\~заборгованість за\~кредитом та\~у відповідності\~до ст.81\~ЦПК України,\~хоча і\~зазначив у\~позовній заяві\~та надав\~відповідні докази\~на підтвердження\~того,\~коли і\~на підставі\~чого виникла\~заборгованість в\~розмірі 25274,97\~грн,\~та яким\~чином ці\~кошти були\~отримані відповідачем, але в\~Заяві позичальника\~відсутні умови\~та порядок\~збільшення тіла\~кредиту. Крім того, збільшення розміру тіла кредиту на вищевказану суму тягне за собою перевищення ліміту за кредитною картою, що є недопустимим. За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем суми заборгованості за відсотками за користування кредитом, пені. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~ст.8 Конституції України. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~ст.3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1\~ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1\~ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1,3 ст.509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані, надані позивачем грошові кошти, в добровільному порядку відповідачка повернула не в повному обсязі, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідачки підтверджену розрахунком заборгованість за кредитом у розмірі 16403,39 грн. \~ \~ \~Оскільки позов\~задоволено частково,\~тому на\~підставі ст.ст.133,\~141\~ЦПК України\~з\~відповідачки [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1364,19 гривень. \~

Outcome: partial