Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 11 879,04 грн., посилаючись на те, що 07.12.2016 відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву та отримав кредит у сумі 2 000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua/ складає між ним та банком договір. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав тим, що не надав своєчасно банку грошові кошти за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого у нього станом на 12.09.2019 виникла заборгованість у сумі 11 879,04 грн., із яких: 3 021,63 грн. - тіло кредиту; 2 030,67 грн. - прострочене тіло кредиту; 4 741,49 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 1043,39 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 541,86 грн. - штраф (процентна складова); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), які просить суд стягнути з відповідача та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 1 921,00 грн. Представник позивача Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, повідомивши суд про розгляд справи за його відсутності та те, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.3,34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився двічі, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими викликами, які направлялися за місцем реєстрації. Судові повістки відповідачу не вручені, повернулись до суду з відміткою на конверті «В» (а.с.43-45). Із довідки Іванівської селищної ради Херсонської області № 02-27/6 від 09.10.2019 видно, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але на території населеного пункту не проживає (а.с.40). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений, за згодою представника позивача, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договору приєднання встановлюються стороною, яка надає послугу. За змістом умови договору приєднання мають бути зрозумілими споживачу і доведені до його відома. Банк має підтвердити, що на час укладення кредитного договору діяли саме ті умови договору приєднання, з якими споживач був ознайомлений. Із матеріалів справи видно, що 07.12.2016 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, де зазначено, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його Умовами та погодився з тим, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6). У витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, зокрема пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, в тому числі пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання) та інші умови. Суд вважає, що матеріали справи не містять підтверджень того, що витягом з Тарифів та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які долучені до позову, ознайомився і погодився відповідач [PERSON] , підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили саме такі умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів) у разі порушення строків платежів. Роздруківку із сайту позивача витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, суд вважає неналежним доказом, оскільки в ній відображено волевиявлення однієї сторони - банку, яка має право вносити зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що у правовідносини, що виникли між сторонами, правила ч. 1 ст. 634 ЦК України не підлягають застосуванню, оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua), які неодноразово змінювалися з дня укладення кредитного договору і до часу звернення до суду з позовом (з 07.12.2016 до 02.10.2019), дає підстави для висновку, що кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку у будь-якій редакції. За таких обставин, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена на час укладання кредитного договору. Крім того, надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не можна вважати складовою кредитного договору, укладеного між сторонами 07.12.2016 шляхом підписання анкети-заяви. Також, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» в редакції в редакції від 02.12.2012, що діяла на час виникнення правовідносин між сторонами (далі - Закон № 1023-ХІІ), договір про надання споживчого кредиту укладається кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Суд вважає, що між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом якого є споживчий кредит. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Оскільки споживач не був належним чином проінформований про умови та правила кредитування за кредитним договором, укладеним у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, сам документ Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку є значним за обсягом, стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує значного часу і відповідної фахової підготовки для його розуміння в рамках конкретного виду кредитного договору, тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII, які стосуються повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження їх із споживачем. Укладений між сторонами кредитний договір від 07.12.2016 у вигляді заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту. Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Враховуючи те, що відповідачем фактично кредитні кошти отримані та використані, в добровільному порядку банку не повернуті, банк пред`явив вимогу до відповідача про повернення коштів, то є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 3 021,63 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 3 021,63 грн., що складає 25,43 % від позовних вимог, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку складає 488,51 грн. (1 921,00 грн. х 25,43 % = 488,51 грн.).

Outcome: partial