Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 лютого 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з ним договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 8500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 31 серпня 2018 року має заборгованість за тілом кредиту в сумі 7990 грн., за відсотками в сумі 139711 грн. 63 коп., в зв'язку з чим йому було нараховано 800 грн. пені та комісії. Посилаючись на те, що банк на власний розсуд має право вимагати від боржника будь-якої частини суми заборгованості, позивач просив остаточно стягнути з відповідача 7990 грн. за тілом кредиту та 103168 грн. 76 коп. заборгованості по відсоткам, нарахованих за період часу з 24 лютого 2012 року по 31 березня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено з оглянутої судом заяви [PERSON] від 24 лютого 2012 року (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами та Пам'яткою клієнта становить договір про надання банківських послуг), відповідач оформив в ПАТ КБ «Приватбанк» платіжну картку та отримав кредит. Згідно з п. 1.7 Статуту АТ КБ «Приватбанк» рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» став правонаступником всіх прав та зобов'язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». За умовами договору відповідач оформив кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 8500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається із ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов'язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. У відповідності із наданим суду розрахунком позивач станом на 31 серпня 2018 року нарахував [PERSON] 7990 грн. боргу за тілом кредиту, 139711 грн. 63 коп. боргу за відсотками та 800 грн. пені та комісій. Враховуючи, що з наведеної суми позивач просить стягнути лише борг за тілом кредиту та 103168 грн. 76 коп. боргу за відсотками, нарахованих за період часу з 24 лютого 2012 року по 31 березня 2018 року, суд вважає за можливе задоволити позов в межах заявлених позивачем вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved