Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі ? АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30 березня 2019 року станом на 15 березня 2021 року в сумі 14 568,89 грн, з яких 12 712,14 грн заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 1 856,75 грн заборгованість за пенею та комісією. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлює кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Так, 30 березня 2019 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями цієї анкети-заяви визначено, що заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши цю заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у сумі 10 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» посилається на те, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 15 березня 2021 року утворилася заборгованість, що становить 14 568,89 грн у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість та судові витрати у сумі 2 270,00 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 серпня 2021 року відкрито провадження у справі №536/1359/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялася належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте відповідач не повідомила причини неявки, до суду не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628Цивільного кодексу України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Згідно зі статями 526, 530, 610 Цивільного кодексу Українизобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами 1, 2 статті 634Цивільного кодексу Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом установлено, що 30 березня 2019 року між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (Monobank), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрив [PERSON] поточний рахунок у гривні та надав кредитний ліміт у сумі 10 000,00 грн. У заяві позичальника зазначено, що [PERSON] проставлянням власноручного свого підпису під цією анкетою-заявою підтвердила, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими вона ознайомилась, погодилась та отримала у мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтвердила та зобов`язалась виконувати його умови. Також у анкеті-заяві від 30 березня 2019 року [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором та є рівнозначним аналогом її власноручного підпису. До позовної заяви банк додав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «Універсал Банк» затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» протокол №33 від 27.09.2017 року та розрахунок заборгованості за договором б/н від 30 березня 2019 року станом на 15 березня 2021 року. У позовній заяві, банк зазначив, що станом на 30 січня 2020 року прострочення зобов`язання відповідача із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення підпункту 5.16. пункту 5 Розділу II Умов відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Так, банк 30 січня 2020 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідачка своє зобов`язання не виконала. У зв`язку з порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 15 березня 2021 року заборгованість становить 14 568,89 грн і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 12 712,14 грн та заборгованості за пенею та комісією у сумі 1 856,75 грн, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н, укладеним 30 березня 2019 року між [PERSON] та АТ «Універсал Банк». Із змісту анкети-заяви підписаної [PERSON] від 30 березня 2019 року убачається, що вона не містить умови строку повернення кредиту. Однак, ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд ? шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Даних, що свідчать про сплату заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи суду не надано. Крім того, відсутні у матеріалах справи беззаперечні, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України. Ураховуючи, що на момент розгляду справи заборгованість відповідач не сплатила, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 12 712,14 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені та комісії у сумі 1 856,75 грн суд зазначає наступне. Як установлено судом, [PERSON] підписала 30 березня 2019 року анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. При цьому, суд звертає увагу, що у вказаній анкеті-заяві відсутні істотні умови договору щодо процентів за користування кредитом, розміру комісії та пені за користуванням кредитними коштами. Разом з тим, у анкеті-заяві зазначено, що заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Так, до позовної заяви АТ «Універсал Банк» додано витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», який не містить підпису відповідача, лише міститься у графі для підпису Позичальника надрукований текст: «ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» не підписаний відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що саме такі тарифи діяли на час укладення договору, та відповідно були надані [PERSON] для ознайомлення, тобто погоджені сторонами. При цьому варто зазначити, що у додатку 8 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», а саме у розділі 7 «Інші важливі правові аспекти» пункту 8.2 «Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» вказано, що дата надання інформації аналогічна даті накладення електронного цифрового підпису кредитодавця і ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2019 року. Тобто, інформація (умови), яка міститься в Умовах обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та паспорті споживчого кредиту уже втратила свою чинність на момент підписання 30 березня 2019 року відповідачем анкети-заяви. Відтак, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України за змістом якої ? договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період ? з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особиу будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Отже, роздруківка Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», відсутність у анкеті-заяві про умови кредитування та домовленості сторін про сплату процентів, комісії та пені за користування кредитними коштами, надані банком Умови обслуговування рахунків фізичної особине можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку ? в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Згідно із частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи, інших документів, які б обумовлювали розмір і порядок нарахування комісії та пені за користування кредитними коштами та були підписані [PERSON] і АТ «Універсал Банк» не надано, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії у сумі 1 856,75 грн є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі виходячи із розрахунку: 12 712,14 грн (задоволені позовні вимоги) *100 : 14 568,89 грн (заявлені вимоги) = 87,26 % від сплаченого судового збору 2 270,00 грн = 1 980,80 грн.

Outcome: partial