Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач) через представника за довіреністю (а.с. 26) Кіріченка Р.А. звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між позивачем і відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконала у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором у останньої утворилася заборгованість перед позивачем, розрахунок якої додано до позову. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13021,62 гривень та судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача одночасно з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. Поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами вручено за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 2 грудня 2014 року (далі договір) відповідач отримала кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором року не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються кредитним договором та нормами ст. 1054 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, належними сторонами та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушуючи зазначені приписи законодавства та умови договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 07 лютого 2019 року виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача становить 13021,62 гривень, що складається з наступного: -3031,30 гривень заборгованість за тілом кредита; -2776,38 гривень заборгованість за простроченим тілом кредита; -4993,03 гривень нараховано пені за прострочене зобов`язання; -1124,64 гривень нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 гривень штраф (фіксована частина); -596,27 гривень штраф (процентна складова). Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком окрім нарахування пені за прострочене зобов`язання у розмірі 4993,03 гривень та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень у розмірі 1124,64 гривень з огляду на таке. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочене зобов`язання у розмірі 4993,03 гривень та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень у розмірі 1124,64 гривень не підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 6903,95 гривень (13021,62 4993,03 1124,64), що становить 53,02% (6903,95 / 13021,62 х 100) від заявлених позовних вимог, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1018,52 гривень (1921,00 / 100 х 53,02). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial