Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Акціонерне товариство\~комерційний банк\~«Приватбанк» (далі\~ АТ\~КБ «Приватбанк»)\~звернулося до\~суду із\~вказаним позовом\~посилаючись на\~те,\~що 26\~жовтня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» уклало із [PERSON] кредитний договір, за умовами якого відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий ліміт, який у подальшому збільшений до 18\~000 грн., а відповідачка [PERSON] , зобов`язалася сплачувати кредит та відсотки в розмірі встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Договору Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, станом на 25 серпня 2020 року за нею створилася заборгованість на суму 11\~263,76 грн., яка складають із заборгованість за простроченим тілом кредиту 11\~263,76 грн., яку банк просив стягнути з відповідачки на його користь, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. В матеріалах справи міститься заява представника позивача Гребенюк О.С. про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи просив провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2020 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] будучі належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Судом встановлено,\~що 26\~жовтня 2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку». В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку з підписом клієнта [PERSON] від 26.10.2012 року містяться її анкетні дані. Відповідно до частин 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У статті 634 ЦК України договір приєднання визначений як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 25.08.2020 року через порушення відповідачкою умов договору за нею утворилася заборгованість за тілом кредиту 11\~263,76 грн., яку позивач просить стягнути. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить жодних відомостей щодо заборгованості відповідачки за процентами або неустойкою (пені, штрафів) за користування кредитом, а у самій позовній заяві відсутні вимоги щодо стягнення з останньої будь-яких інших сум коштів, в т.ч. процентів або неустойки (пені, штрафів) за користування кредитом. Статтями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і згідно положень ст.599 цього Кодексу припиняються у зв`язку з їх виконанням. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Таким чином, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На день розгляду справи з боку відповідачки не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору. З врахуванням наведеного, суд знаходить обґрунтованими вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 11\~263,76 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 2102 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved