Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03.01.2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку. Проте, умов цього договору щодо повернення кредиту та внесення плати за його користування він належним чином не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, котра станом на 11.04.2019 року становить 11837 грн. 73 коп. та складається з : 584,09 грн. тіло кредиту, 2551,78 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6066,00 грн. пеня за прострочене зобов`язання, 1595,97грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу, 500 грн. штраф (фіксована частина), 539,89 грн. штраф (процентна складова). Тому просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 11837 грн. 73 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву, не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступих підстав. Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1\~ст.634 ЦК України). Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1\~ст. 546 ЦК України). Як передбачено\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що 03.01.2017 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк»(в подальшому назву змінено на АТ КБ «ПриватБанк») надало відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як видно з умов анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач погодився, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг та зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у цій анекті-заяві. Позивач встановив [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. При цьому банк видав відповідачу картку для обслуговування карткового рахунку та перерахував кредитні кошти на вказаний рахунок, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку, довідкою про видані кредитні картки. Як видно із виписки по картці № 99926259625518589, наданої банком, відповідач з 06.04.2017 року активно користувався наданою йому кредитною карткою шляхом зняття готівкових коштів з картки, здійснення платежів, однак повернення коштів здійснював не в повному обсязі. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копіями анкети-заяви [PERSON] від 03.01.2017 року, випискою по основній карті, розрахунком заборгованості за договором б/н від 03.01.2017 року, укладеним з [PERSON] , станом на 11.04.2019 року. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 584,09 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2551,78 грн. ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними розрахунками, наданими позивачем, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені та штрафу суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, вимоги ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення у вигляді окремо пені та штрафу підлягають задоволенню частково, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 539,89 грн., а всього 1039,89 грн., а в стягненні пені в розмірі 6066,00 грн. за прострочене зобов`язання та 1595,97 грн. за несвоєчасність сплати боргу на сум від 100 грн. слід відмовити за необґрунтованістю. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 11.04.2019 року, в сумі 4175 грн. 76 коп., яка складається\~з:\~584,09грн. заборгованість за кредитом, 2551,78 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 500 грн. штраф (фіксована частина), 539,89 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі пропорційно частині задоволених вимог - судовий збір в сумі 678,11 грн грн. (35,3 % задоволеної частини позовних вимог). Враховуючи викладене,

Outcome: partial