Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] , яка діє від свого імені та як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] , пред`явила позов до [PERSON] про виділення спадкової частки, визнання права власності на спадкове майно, розподіл спадкового майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона з 08 лютого 2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу 04 липня 2008 року ними придбана квартира [ADDRESS] . Правовстановлюючий документ на дану нерухомість був виданий на неї. Після смерті [PERSON] вона від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] та повнолітній син від першого шлюбу спадкодавця - відповідач [PERSON] прийняли спадщину, про що подали відповідні заяви до нотаріуса. При зверненні для оформлення спадкових прав на вищевказану спадкову кватиру їй нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на спадкову Ѕ частку квартири в спільному майні подружжя, належну померлому [PERSON] . Всі спадкоємці мають рівне право на спадкову Ѕ частку квартири, проте їй спільно із неповнолітнім сином в порівняні із відповідачем належить більша її частка, а частка, яка залишилась відповідачу є незначною, тому просить провести розподіл спадкового майна зі сплатою компенсації відповідачу вартості його частки. Сторона позивачів підтримала позов за обставин на його обґрунтування, про що подана заява. Відповідач направив до суду відзив, де просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи позовні вимоги про розподіл спадкового майна передчасними. Не заперечив право позивачки із неповнолітнім сином на спадщину, проте він своє право на спадщину ще не реалізував і не вбачає за доцільне укладати зі стороною позивачів угоду про розподіл спадкового майна. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Самчики Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 21 згідноданих свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 03 жовтня 2011 року. У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 06 березня 2012 року за № 173 [PERSON] на день смерті був зареєстрований один по [ADDRESS] . Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі з 08 лютого 2002 року підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 лютого 2002 року. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , як між батьком та сином вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03 лютого 2003 року. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між батьком та сином підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Старокостянтинівським ЗАГС Хмельницької області 18 лютого 1985 року. Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи № 161/2012, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 14березня 2012 року вбачається, що про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , подали заяви позивачка [PERSON] від свого імені та як законний представник від імені неповнолітнього сина [PERSON] , відповідач [PERSON] , як син померлого. Мати спадкодавця [PERSON] заявою від 17 березня 2012 року відмовилась від належної їй за законом частки у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із положень ч. ч. 1, ст. 1268 ЦК України слідує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною другою статті 1274 ЦК України закріплено право спадкоємця за законом відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Голуб О.Є., приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області 04 липня 2008 року за № 1836 позивачка придбала квартиру [ADDRESS] . Право власності 28 липня 2008 року зареєстроване Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області в книзі 3, номер запису 594 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19691532). У відповідності до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною третьою статті 61 Сімейного кодексу України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 3 ст. 63 Сімейного кодексу України). За змістом листа державного нотаріуса Старокостянтинівської нотаріальної контори Хмельницької області від 01 лютого 2020 року за № 233/02-14 вбачається, що згідно відповіді приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. від 17 січня 2020 року за № 3/01-16 при посвідчені вищевказаного договору купівлі-продажу на ім`я покупця [PERSON] була письмова згода її чоловіка [PERSON] на купівлю квартири дружиною [PERSON] , яка була викладена у вигляді заяви, справжність підписи на якій засвідчена 04 липня 2008 року, зареєстрована в реєстрі за № 1835. Оскільки зазначена квартира придбана в період шлюбу за згодою кожного з подружжя без визначення часток кожного у спільну сумісну власність подружжя, тому суд дійшов висновку про рівність часток кожного з подружжя Галишів в праві власності на дану нерухомість. Отже, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла: Ѕ частки квартири [ADDRESS] , як частка в спільному майні подружжя. Також з інформації вищевказаного листа державного нотаріуса Старкостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області слідує, що позивачці було відмовлено в оформленні спадкових прав на Ѕ частку заявленої квартири в спільному майні подружжя після смерті чоловіка [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до роз`ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В даній спадщині потенційними спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках являються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто чотири спадкоємці, кожний з них мав би право на ј частку в спадщині. Оскільки [PERSON] відмовилась від належної їй за законом частки у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , тому [PERSON] належить 2/4 частки в спадщині, а [PERSON] та [PERSON] - по ј частці кожному. Позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідач [PERSON] має право на спадкування ј частки в спадковому майні після смерті батька [PERSON] , наразі заявлене право не реалізував, не оформив своїх спадкових прав, не набув права власності на заявлене спадкове майно і не бажає отримати від позивачки запропоновану останньою компенсацію вартості своєї частки в спадщині, тому позовна вимога про розподіл спадкового майна шляхом виплати відповідачу вартості його частки є передчасною та не підлягає задоволенню.

Outcome: partial