Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину. В даний час з відповідачем не проживають, допомоги в утриманні дитини відповідач не надає. Позивач не працює у звязку із доглядом за дитиною, яка не досягла трьох років, а тому потребує допомоги на своє утримання. У зв'язку із відмовою відповідача надавати допомогу на утримання дитини, позивач звернулась до суду та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку та на утримання дружини в розмірі ? частки від заробітку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду пояснення в яких вказала, що відповідач призваний по мобілізації на особливий період, позивач не дозволяє спілкуватись із дитиною, крім цього представник вказала, що у відповідача є сумніви щодо свого батьківства, у звязку з чим просить задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], 30 жовтня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ № 210640. Неповнолітня дитина проживає разом із матірю. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, відповідача, який є здоровим, має середньомісячний дохід 2300грн, інших утриманців, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) на місяць. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, обовязковими умовами для отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років дружиною є проживання дитини разом із нею і можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, інших доходів не має. Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача, а також те що з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку, суд вважає можливим позов задоволити частково стягнувши на користь позивача аліменти на утримання дружини на період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років в розмірі 1/6 частини заробітку починаючи з 16 березня 2015 року до 30 жовтня 2016 року включно. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 84, 181,182,183,191 Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: partial