Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 05.07.2019 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , згідно умов якого позичальник отримав кредит в сумі 49260,00 грн. Позичальник зобов`язався повертати наданий кредит щомісячно в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але не пізніше 05.07.2023. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язувався сплатити проценти в розмірі 67% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у розмірі 74% річних. Крім того, позичальник сплачує у випадках, передбачених договором, комісію в розмірі та порядку визначеному умовами договору. Відповідач всупереч умов кредитного договору тривалий час не здійснює платежів у повному обсязі для повернення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує умови договору. Позивачем направлялась відповідачу вимога про погашення заборгованості, проте вона залишена без задоволення. Станом на 29.04.2020 заборгованість по цьому договору становить 70172,53 грн, з яких: 48717,85 грн - кредитна заборгованість, 18735,50 грн - заборгованіть по процентах за користування кредитом, 325,25 грн - заборгованість по процентам по ст.625 ЦК України, 1250,00 грн - заборгованість по комісії, 95,21 грн - пеня за за прострочення сплати кредиту, 986,61 грн - пеня за прострочення сплати процентів, 62,11 грн - пеня за прострочення сплати комісії. За викладених обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2020 справа передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2020 було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом установлено, що 05.07.2019 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит розміром 49260,00 грн шляхом зарахування коштів в сумі 49000,00 грн на картковий рахунок позичальника, 260,00 грн - на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування, укладеного 05.07.2019 відповідачем з ПрАТ «СК «КАРДІФ». Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка, що викладений у Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 05.07.2023 (п. 3.5 Договору). Відповідно до п. 3.6, п. 3.7 Договору, розмір ануїтетного платежу становить 2970,00 грн, розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 5 числа (включно) кожного місяця. Умовами кредитного договору передбачено, що процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних (п. 3.8 договору). Відповідно до п. 3.9 Договору, за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін, встановлюється процентна ставка у розмірі 74 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 3.11 договору позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно Додатку №1 до Договору розмір комісія за надання по послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при прострочені сплати чергового платежу встановлений 500,00 грн. Комісія сплачується при прострочені чергових платежів та банк має право не застосовувати комісію або застосовувати не в повній мірі. Також 05.07.2019 між ПрАТ «СК «КАРДІФ» та [PERSON] укладений договір добровільного страхування позичальника (договір приєднання), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю страхувальника, та за яким загальний страховий платіж визначено у розмірі 260,00 грн, що підтверджується копією заяви-приєднання (акцепту) №05/50/02/01/1000/1259583 від 05.07.2019. Банк кошти надав, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Позичальник свої зобов`язання належними чином не виконує. 11.02.2020 на адресу позичальника банком надсилалися вимоги про добровільне погашення заборгованості, яка залишилася без виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, за розрахункам позивача, станом на 29.04.2020 виникла заборгованість в розмірі 70172,53 грн, з яких: 48717,85 грн - кредитна заборгованість, 18735,50 грн - заборгованіть по процентах за користування кредитом, 325,25 грн - заборгованість по процентам по ст.625 ЦК України, 1250,00 грн - заборгованість по комісії, 95,21 грн - пеня за за прострочення сплати кредиту, 986,61 грн - пеня за прострочення сплати процентів, 62,11 грн - пеня за прострочення сплати комісії. Визначаючись щодо розміру заборгованості, суд враховує, що позивач, пред`являючи вимоги про сплату кредиту, просить, у тому числі, крім суми, яку фактично отримав в борг позичальник та зобов`язався повернути згідно Договору, стягнути з відповідачки й інші самостійно розраховані ним суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, позивач, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилається на Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі - Правила), які розміщені для ознайомлення на сайті банку www.mу.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» №105, 09.06.2017 (із змінами і доповненнями) (а.с. 12 - 19). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими документами ознайомилась і погодилась відповідачка шляхом проставлення підпису в Договорі про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 05.07.2019. Крім того, інформаційне повідомлення в газеті «Урядовий кур`єр» від 09.06.2017 №105 з опублікованими в ньому Правилами не може бути належним доказом досягнення згоди сторін саме за вказаними в них умовами щодо стягнення пені та інших не передбачених Договором сум, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування та не містить підпису відповідача на час укладення договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк», відсутність у Договорі домовленості сторін про розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам та за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок розрахунку пені за укладеним договором та інший порядок зарахування сплачених на виконання Договору сум. Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивачем було належним чином повідомлено відповідача про умови кредитування в частині розміру пені та узгодження з нею саме тих умов, які вважає узгодженими банк. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення пені в розмірі 95,21 грн - пеня за за прострочення сплати кредиту, 986,61 грн - пеня за прострочення сплати процентів, 62,11 грн - пеня за прострочення сплати комісії. Щодо інших сум, то враховуючи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати повернення грошових сум, які він зобов`язався повернути за укладеним Договором про надання споживчого кредиту, а саме заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), заборгованість по комісії. При цьому, суд враховує, що при здійсненні нарахувань позивач врахував положення п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно існує порушення виконання зобов`язань, право позивача порушене, в зв`язку з чим банк використав передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України право про дострокове повернення кредиту, а тому заборгованість в розмірі 69028,60 грн, з яких: 48717,85 грн - кредитна заборгованість, 18735,50 грн - заборгованіть по процентах за користування кредитом, 325,25 грн - заборгованість по процентам по ст.625 ЦК України, 1250,00 грн - заборгованість по комісії, підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2067,73 грн ( пропорційно до розміру задоволених вимог). Щодо інших витрат позивача, зокрема витрат на правничу допомогу, про які позивач зазначав у позовній заяві, то враховуючи, що останній не надав жодних доказів в підтвердження їх понесення, а тому в суду відсутні підстави для їх розподілу. На підставі викладеного,

Outcome: partial