Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, посилаючись на наступне. [PERSON] отримав кредит у розмірі 23 000 грн. на підставі договору б/н від 15.08.2006 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті АТ КБ «Приватбанк», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит згідно з договором, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 28.11.2019 року утворилася заборгованість 45 394грн. 41коп, з яких: 28 616грн. 70коп. заборгованість за тілом кредиту, 28\~616грн. 70коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3\~996 грн. 66коп. заборгованість за відстоками нарахованими на прострочений кредит, 10\~143грн. 22коп. - нараховано пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2 137 грн. 83коп. - штраф (процентна складова). Оскільки в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена, АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Відповідачем до суду було подано відзив на позов, в якому заперечував проти його задоволення через його безпідставність та необґрунтованість, оскільки позивачем не надано належних доказів оформлення та укладання між сторонами кредитного договору про надання банківських послуг, так як анкета-заявка не є по своїй суті кредитним договором, у ній чітко зазначено про бажання заявника оформити на своє ім`я кредитки, а не зазначає істотних умов договору. Також не погоджується з поданим банком розрахунком заборгованості через одностороннє підняття процентної ставки, оскільки не зрозуміло, яким чином він проводився. Просив в задоволені позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надав додаткові письмові пояснення та заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Суд, об`єктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.04.2020 року представник позивача надав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи письмові докази: виписку по картковому рахунку; витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору; внутрішньобанківський наказ про затвердження Умов та правил надання банківських послуг; довідку про зміну умов кредитування; довідку про видані картки клієнту; підтвердження направлення доказів відповідачу; підтвердження повноважень особи, що підписала клопотання. Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно реквізити, поля документу не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позов, що мають значення в даній справі подаються у вигляді копії, які не завірені належним чином, тому суд не приймає їх до уваги. Судом встановлено, що 15.08.2006 року [PERSON] підписав анкету - заяву № б/н між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» і отримав кредит у розмірі 250грн. 00коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с.15/. З вищевказаної заяви вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» від виду кредитної карти («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» чи «Універсальна GOLD») /а. с.6/. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 28.11.2019 року утворилася заборгованість 45 394грн. 41коп, з яких: 28 616грн. 70коп. заборгованість за тілом кредиту, 28\~616грн. 70коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3\~996 грн. 66коп. заборгованість за відстоками нарахованими на прострочений кредит, 10\~143грн. 22коп. - нараховано пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2 137 грн. 83коп. - штраф (процентна складова) /а.с. 6-14/. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). В Анкеті-заяві позичальника від 15.08.2006 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив стягнути з [PERSON] складові кредитного договору, в тому числі суму нарахованим відсотків за користування кредитом, суму нарахованої пені, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування кредитної заборгованості за договором від 15.08.2006 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та на Умови та Правила надання банківських послуг. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд звертає увагу, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами. Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із висновками Верховного суду у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 342/180/17-ц. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічні правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Подані позивачем до суду докази на підтвердження позовних вимог зокрема Анкета-заява, на яку позивач посилається, як на підставу відкриття карткового рахунку та отримання відповідачем кредиту, за своїм змістом цієї обставини не підтверджує, а поданий позивачем розрахунок заборгованості також не можна взяти до уваги, оскільки він є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, який повинен бути доведений первинними документами, що підтверджують підстави виникнення таких грошових зобов`язань. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються відповідачем, не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.08.2006 року шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також, слід зауважити, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських услуг у відповідній графі не містить відмітки на підтвердження того, що позичальник [PERSON] отримав та ознайомився під підпис із пам`яткою клієнта, що містить, у тому числі, Тарифи та істотні умови обслуговування /а.с. 15/. Позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені та штрафу. За таких обставин, відсутність належних та допустимих доказів по суті заявлених позовних вимог унеможливлює встановити чи взагалі здійснювалось кредитування відповідача та на яких умовах, отже відсутні й підстави для застосування правових наслідків порушення зобов`язання. У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на той факт, що суд не може вийти за межі позовних вимог, позивачем доказів на підтвердження заявлених вимог не надано, суд вважає за доцільне в задоволенні позову відмовити. Судові витрати, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed