Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № б/н від 10.06.2008 року у розмірі 11419,32 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10.06.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. У порушення умов кредитного договору № б/н від 10.06.2008 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, не сплачував щомісячні платежі в результаті чого утворилась заборгованість. [INFO] [PERSON] помер. Станом на дату смерті [PERSON] мав заборгованість в розмірі 11419,32 грн., а саме: 2891,82 грн. - тіло кредиту; 8427,50 год. - проценти за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею. Відповідач [PERSON] мав право на спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.06.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення який відповідає строку дії карти. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на день смерті розмір заборгованості за кредитним договором становив 11419 грн. 32 коп., з яких: 2891,82 грн. - тіло кредиту, 8427,50 грн. - заборгованість за відсотками, 100 грн. - пеня. 28 квітня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу Десятої Харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, у якій просив: повідомити чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] ; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкової маси; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 11419,32 грн.; надіслати інформацію стосовно звернення з заявою або про відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржник. Вказану претензію було перенаправлено до Шостої Харківської державної нотаріальної контори за місцем знаходження спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Листом Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 08 вересня 2017 року № 3337/02-14 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що претензія про визнання кредитором перед спадкоємцями [PERSON] надійшла до нотаріальної контори 08 вересня 2017 року, зареєстрована по книзі вхідної кореспонденції за вх. №1380/02-14 та заведена спадкова справа № 549/2017. До теперішнього часу інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. При зверненні спадкоємців для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , вони будуть поінформовані про наявність претензії Банку. 12 листопада 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив [PERSON] лист-претензію про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором від 10 червня 2008 року, укладеного між банком та [PERSON] , яка залишена без задоволення. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістомстатті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України ). Крім того, позивач не довів, що відповідач за правилами частинами третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину, проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки з наданих позивачем документів не можливо беззаперечно встановити, що на час відкриття спадщини позичальник та відповідач проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13 лютого 2019 року у цивільній справі № 336/5443/16 та від 13 березня 2019 року у цивільній справі № 360/1568/16-ц, що відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами нижчих інстанцій. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed