Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») подано в суд позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору без номера від 28.01.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, отже, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунка та про здійснені операції по картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 «Умов надання банківських послуг», у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п. 2.1.1.5.7 «Умов надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф. В порушення умов кредитного договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Станом на 16.01.2019 року відповідач має заборгованість в сумі 13341,59 грн., в тому числі: 823,63 грн. - заборгованість за кредитом; 4228,77 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 7177,69 - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - фіксована частина, 611,50 грн. - процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду подано письмову заяву, у якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позов задовольнити повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку завчасно повідомлений судом про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Д ослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» договору без номера від 28.01.2011 року [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований по [ADDRESS] , отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 6). Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач [PERSON] в порушення вимог закону та умов договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав і згідно з розрахунком банку станом на 16.01.2019 року відповідач має заборгованість в сумі 13341,59 грн., в тому числі: 823,63 грн. - заборгованість за кредитом; 4228,77 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 7177,69 - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - фіксована частина, 611,50 грн. - процентна складова. (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником власника своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 5052,40 грн. ( 823,63 грн. + 4228,77 грн.). Разом з тим, необґрунтованим на думку суду є нарахування банком пені та штрафу одночасно, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав, в заміні невиконання обов`язку новим або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів. Таким чином в даному випадку не підлягає задоволенню саме вимога про стягнення пені, оскільки її розмір необґрунтований належним чином, а принцип нарахування не узгоджується з приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., а також 5% відсотків від суми позову. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 500 грн. - штраф (фіксована частина), а також 252,62 грн. штраф (процентна складова 5% від суми заборгованості: 823,63 грн. за тілом кредиту + 4228,77 грн. за відсотками), який передбачений Умовами, що схвалені відповідачем. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути загальну суму заборгованості за кредитним договором без номера від 28.01.2011 року в розмірі 5805,02 грн. (823,63 грн. за тілом кредиту + 4228,77 грн. відсотки за користування кредитом + 500 штраф фіксована частина + штраф процентна складова 252,62 грн.). Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 43,51% позову ( 5805,02 грн. : 13341,59 грн. х 100% ), а сплачено 1 921 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 835,83 грн. судових витрат (43,51% х 1921 грн. : 100% ). На підставі статей 526, 530, 551, 610, 615, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial