Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 17 грудня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підписав заяву на отримання кредиту, ознайомився із умовами кредитування. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором, а відповідач не сплачував своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, чим порушив свої зобовязання. Банк просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 126,93 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника Банку, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не викликався, оскільки відбуває покарання в місцях позбавлення волі, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через адміністрацію Коростенської виправної колонії (№ 71) Житомирської області, заперечень проти позову до суду не подав. Суд проводить заочний розгляд справи у відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки представник позивача не заперечував проти такого розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви від 17 грудня 2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією заяви (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що відповідач погодився з тим, що його письмова заява від 17 грудня 2012 року разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис на заяві (зворот а.с. 7). Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору встановлено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (а.с. 6) вбачається, що 18 грудня 2012 року кредитний ліміт було встановлено в розмірі 1 100 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання щодо погашення заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 17 грудня 2012 року, внаслідок чого, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 5), станом на 31 березня 2015 року загальна заборгованість відповідача за договором складає 7 126,93 грн., де: 1 100 грн. заборгованість за кредитом, 3 111,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 315,57 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин, на підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погашати заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена Банком при зверненні до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду Банк сплатив судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved