Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,0682 га., яка розташована на території Михайлівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ЗП № 04-506116. Після звернення до нотаріуса з метою відчуження земельної ділянки було з`ясовано, що у Державному акті на право приватної власності на землю Серія ЗП № 04-506116 невірно зазначено по-батькові [PERSON] , а саме: зазначено по-батькові « [PERSON] овна». замість вірного по-батькові « [PERSON] івна».. Вказана ситуація виникла у зв`язку з неправильним написанням її по-батькові фахівцями сільської ради та оформленням документів станом на час їх оформлення російською мовою. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, належним чином повідомлений у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 0.0682 га, розташована на території Михайлівської сільської ради. В державному акті зазначено власника земельної ділянки [PERSON] « [PERSON] », між тим згідно паспорта громадянина України ПІБ заявника [PERSON] « [PERSON] ». Така помилка допущена у зв`язку з невірним перекладом прізвища заявниці з російської мови на українську. Для огляду, у судовому засіданні, заявником були надані оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику державного акта про право власності на земельну ділянку серія ЗП № 04-506116 від 24 липня 1994 року, виданий на підставі рішення від 07.04.1994 року № 6 Михайлівської сільської ради народних депутатів.

Outcome: approved