Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до Чемеровецького районного суду Хмельницької області з позовом до Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 04 червня 2017 року. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області від 29.03.2016 року він є спадкоємцем майна померлої [PERSON] В звязку з тим, що він з травня по грудень 2017 року перебував в Російській Федерації, у встановлений законом строк він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а звернувся лише 21 лютого 2018 року. Вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, а тому просить позов задовольнити та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без їх участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 червня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 304310 (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області від 29.03.2016 року, [PERSON] державні акти за земельні ділянки серії ЯМ № 201876 та ЯМ № 201877 заповіла [PERSON]. Заявою від 21 лютого 2018 року, яка посвідчена секретарем Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, [PERSON] вказує, що є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] і спадщину приймає (а.с. 9) Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] від 07.03.2018 року № 249/01-16 вбачається, що [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розяснень, що викладені в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначені висновки відповідають правовим позиціям, котрі викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15). Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] посилався на те, що пропустив зазначений строк, оскільки з травня по грудень 2017 року перебував в Російській Федерації на заробітках, і боявся повертатись до України. Із врахуванням зазначених вище положень закону, суд не може визнати таку причину поважною, оскільки це не позбавляло можливості позивача вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Крім того, позивач мав можливість направити до нотаріуса заяву про прийняття спадщини поштою. Крім того, суд не приймає визнання представником відповідача позову, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд лише за наявності для того законних підстав може ухвалити рішення про задоволення позову. При цьому визнання позову не повинно суперечити закону або порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що в під час розгляду справи позивач не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, за яких він був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд дійшов висновку про відмову в позові.

Outcome: dismissed