Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.07.2019 р. станом на 13.06.2021 р. в розмірі 12 365,27 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази у справі встановив. 10.07.2019 р. між сторонами укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав від банка кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою комісії та інших виплат згідно з його заявою й умовами та правилами надання банківських послуг, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач порушив умови договору і тому станом на 13.06.2021 р. має заборгованість в розмірі 12 365,27 грн., яка складається з: 12 365,27 грн., - заборгованість за простроченим тілом кредита, 0, 00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатив, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідачем позов визнано, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 1 135,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved