Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.08.2007 року в сумі 17406,52 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 28.08.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тому станом на 24.03.2020 року має заборгованість в сумі 17406,52 грн., з яких: 1286,14 грн. - заборгованість за тілом кредита, 535,04 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 14518,36 грн. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 816,98 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 05.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку із винесенням заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.08.2007 року [PERSON] підписано заяву, згідно якої він виявив бажання оформити на своє ім`я кредитнку картку «Універсальна» з кредитним лімітом 250 грн. та з базовою процентною ставкою за кредитом 3% на місяць. При цьому [PERSON] підтвердив, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. З виписки по особовому рахунку вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» відкрило на ім`я [PERSON] картковий рахунок, на який банком були перераховані кредитні кошти, а також видав йому платіжну картку для проведення розрахунків. Згідно розрахунку позивача станом на 24.03.2020 року заборгованість відповідача за договором становить 17406,52 грн., яка складається з: -1286,14 грн. - прострочене тіло кредиту, -535,04 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, -14518,36 грн. - пеня, -1066,98 грн. - штрафи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповдно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредиторазобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту по вказаному вище договору в сумі 1286,14 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] відсотків в сумі 535,04 грн., пені у розмірі 14518,36 грн. та штрафу (фіксована частина) - 250 грн.; штрафу (процентна складова) - 816,98 грн., суд зазначає наступне. Заява від 28.08.2007 року не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок та строк повернення кредиту, відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, позивач послався на «Тарифи банку», «Умови та правила надання банківських послуг» як невід`ємні частини договору. Разом із тим, Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не підписані відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема, щодо строків повернення кредиту, сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Відтак ці Умови не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 28.08.2007 року шляхом підписання заяви, а тому немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк виконання кредитного зобов`язання, відповідальність за порушення виконання договірних зобов`язань. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором-приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися АТ КБ «ПриватБанк», і доказів, що саме ці Умови та правила існували на час укладення договору, суду не надано. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача відсотків, пені та штрафу, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №IHB93B32МВ від 13.04.2020 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, а саме на 7,39 %. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 155,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial