Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Акціонерне товариство \~комерційний банк\~ «ПриватБанк» (скорочене найменування АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30 вересня 2009 року у розмірі 137 351 грн 63 к. з покладенням на відповідача обов`язку відшкодувати сплачені судові витрати на користь позивача у розмірі 2 102 грн 00 к. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 30 вересня 2009 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8\~000 грн 00 к. \~ \~ \~Узяті на себе зобов`язання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобов`язання не виконала, допустивши станом на 01 квітня 2020 року заборгованість по кредиту на суму 333 449 грн 88 к., яка складається з 7 417 грн 52 к. - заборгованості за кредитом; 324 117 грн 00 к. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1 915 грн 36 к. - заборгованості за пенею. Представник позивача зазначає, що оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тому просить стягнути з відповідача 137 351 грн 63 к., яка складається з наступного: - 7 417 грн 52 к. заборгованість за кредитом; - 129 934 грн 11 к. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 30.09.2009 по 03.03.2019. В зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 липня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.41). Відповідач [PERSON] про\~час та\~місце розгляду\~даної справи\~була повідомлена\~належним чином,\~судову повістку\~отримала 18.07.2020\~року (а.с.54).\~Відповідач на\~адресу суду\~надала заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі.\~В даній\~заяві зазначається\~про часткове\~визнання позову, [PERSON] зазначила, що дійсно отримала 30.09.2009 кредит у розмірі 1 700 грн 00 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі у розмірі 2,5% на місяць. Однак, 01 вересня 2014 року банком самостійно була змінена процентна ставка за користування кредитом з 30% на 34,8% (2,9% на місяць), а з 01 квітня 2015 року процентна ставка збільшена до 43,2% річних (3,6% на місяць) і остаточна заборгованість по процентам була розрахована, враховуючи змінені процентні ставки. [PERSON] не згодна з таким розрахунком по процентам(а.с.56). Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відповідно до положень ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. [PERSON] з метою\~отримання банківських\~послуг звернулась до Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» (далі ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та підписала Заяву б/н 30.09.2009 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1 700 грн 00 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачеві для отримання кредиту була видана кредитна картка (а.с.21). Також,\~ [PERSON] цього ж дня підписала довідку про умови кредитування \~кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» в якій зазначено базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць. Також, визначено розмір пені у розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн 00 к., розмір штрафу 500 + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.22). Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але [PERSON] порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. На підтвердження\~заборгованості [PERSON] АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано виписку\~по картці\~за період\~з 30.09.2009\~року по\~31.03.2020\~року,\~з якої\~вбачається користування\~відповідачем даною\~карткою (а.с.11-18). Як вбачається із витягів із особового рахунку, [PERSON] користувалася кредитною карткою, періодично знімала грошові кошти та вносила платежі на погашення заборгованості. Згідно розрахунків,\~які надані\~позивачем,\~заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 01 квітня 2020 року склала 333 449 грн 88 к., яка складається з 7 417 грн 52 к. - заборгованості за кредитом; 324 117 грн 00 к. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1 915 грн 36 к. - заборгованості за пенею. Однак, представник позивача зазначає, що оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тому просить стягнути з відповідача 137 351 грн 63 к., яка складається з наступного: - 7 417 грн 52 к. заборгованість за кредитом; - 129 934 грн 11 к. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 30.09.2009 по 03.03.2019 (а.с.06-18). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору б/н від 30.09.2009 р. та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Проте, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, суд дійшов до наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~Позивач, з посиланням на положення ч.1\~ст.634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання заяви, у якій зазначено, що вона разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить догові про надання банківських послуг. Сторони не заперечували, що строк дії договору подовжувався та відповідач не заперечувала факт користування кредитними коштами за вказаного Банком періоду. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), також проценти за користування кредитними коштами та пеню. АТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 30 вересня 2009 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті:www:privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей\~витяг з «Тарифів банку» та витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, а тому в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Отже, зазначені Умови не містять підпису відповідача, що визнано сторонами по справі. З наданого представником позивача розрахунку щодо заборгованості відповідача за кредитним договором вбачається, що 01 вересня 2014 року банком була змінена процентна ставка за користування кредитом з 30% на 34,8% (2,9% на місяць), а з 01 квітня 2015 року процентна ставка збільшена до 43,2% річних (3,6% на місяць) і остаточна заборгованість по процентам була розрахована, враховуючи змінені процентні ставки. Таким чином,\~відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Аналогічні висновки\~відповідають правовій\~позиції,\~викладеній у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~03\~липня 2019\~року у\~справі №\~342/180/17\~(провадження\~№ 14-131цс19). Оскільки в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач [PERSON] , підписуючи заяву позичальника, та відповідно, брала на себе зобов`язання зі сплати підвищених процентів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення процентів за користування кредиту. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана 30 вересня 2009 року відповідачкою [PERSON] того ж дня разом з заявою анкетою, в ній визначені всі істотні умови договору, а саме проценти за користування кредитом на рівні 2,5 процентів на місяць, що становить 30 процентів річних, також визначені умови про відповідальність позичальника за невиконання/прострочення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), її розмір. Отже, [PERSON] 30 вересня 2009 року ознайомилася з умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», про що поставила свій підпис у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.21). Із зазначеної довідки про умови кредитування вбачається, що відповідачу визначено базову процентну ставку на місяць - 2,5 %, процентну ставку на місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75 %, яка підписана відповідачем. Таким чином, відповідач була ознайомлена із розміром процентної ставки та погодилась із ним. Тому, умови кредитування із використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»\~\~розцінюються як частина кредитного договору, укладеного між сторонами укладеного 30.09.2009 року шляхом підписання Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а тому є підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, який повинен застосовуватися при розрахунку заборгованості за кредитним договором. АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7\~417 грн 52 к. та заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 30.09.2009 по 03.03.2019 у розмірі 129\~934 грн 11 к. (а.с.04). Однак, сторони по справі обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць, проте із розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались відсотки, як у передбаченому розмірі, так і у підвищеному розмірі, а саме: 2,9 % та 3,6 % на місяць, що суперечить умовам кредитування, зазначеним у довідці. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідно задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 30 вересня 2009 року по 03 березня 2019 року частково, а саме:\~в сумі 20 941 грн 79 к., виходячи із розрахунку: - 7 417 грн 52 к. (поточне тіло кредиту)\~х 30% (процентна ставка)/360 (кількість днів у році, що встановлено Довідкою з умов кредитування від 30.09.2009) х 3 435 (кількість днів за які здійснюється нарахування, тобто з 30.09.2009 по 03.03.2019), оскільки сума заборгованості за процентами в розмірі 129 934 грн 11 к., що нарахована позивачем, не відповідає ставці 2,5% в місяць або 30,0% в рік та умовам укладеного договору з огляду на нарахування процентів на тіло кредиту й проценти. \~\~\~\~\~З огляду на положення\~ст.1054 ЦК України\~та визнання відповідачем факту користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту та фактичного визнання порушення зобов`язання щодо повернення кредиту, що вбачається з відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 7 417 грн 52 к. та 20\~941 грн 79 к. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у\~ст. 12 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Даючи правову\~оцінку дослідженим\~в судовому\~засіданні доказам,\~суд доходить\~висновку,\~що відповідач\~активно користувалась\~кредитною карткою\~та в\~дійсності у\~відповідача перед\~позивачем утворилась\~заборгованість по\~сплаті кредиту,\~оскільки відповідач\~не в\~повному обсязі\~виконала прийняті\~на себе\~відповідно до\~договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентами за користування кредитом обґрунтованими, а отже позов підлягають частковому задоволенню. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання нею зобов`язань та спростування заборгованості перед позивачем. Згідно платіжного доручення № IHB92B351S від 12 червня 2020 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн 00 к. Відповідно до ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов банку задоволено частково на 20,64%, тому з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 434 грн 00 к. Враховуючи викладене,

Outcome: partial