Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Банк в особі представника Гребенюка О.С., 14.09.2020 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 33 064 грн. 33 коп. боргу за договором про надання банківських послуг №б/н від 03.09.2009. Позов обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачкою 03.09.2009 укладено договір про надання банківських послуг №б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. У порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання за таким належним чином не виконувала, через що у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 14.07.2020 склала 33 064 грн. 33 коп. з яких: 25 178 грн. 50 коп. - заборгованість за тілом кредита, 7 885 грн. 83 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді від 16.10.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. у клопотанні від 14.09.2020 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 48). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, у відзиві від 21.12.2020 позов заперечила, зазначила, що 03.09.2009 уклала з Банком кредитний договір №б/н шляхом підписання заяви, відповідно до якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості, того ж дня підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», що Умов та Правил надання банківських послуг в частині збільшення строків позовної давності вона не підписувала, із змістом таких не ознайомлювалась, що до 12.06.2014 кредитними коштами вона користувалася, заборгованість погашала, а після 12.06.2014 повністю припинила користуватись кредитною карткою, позовна заява Банком подана після спливу строку позовної давності, з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необгрунтованою та передчасною. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачки [PERSON] у суді покликаючись на мотиви викладені у відзиві просить про застосування строку позовної давності, у задоволенні вимог Банку, відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 і 2 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Із матеріалів справи убачається, що 03.09.2009 між позивачем та відповідачкою [PERSON] , укладено кредитний договір №б/н шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У заяві зазначено, що [PERSON] погодилась, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що також підтверджується її підписом у заяві. Відповідачка підтвердила, що зобов`язується дотримуватись вимог Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їхніми змінами на сайті ПриватБанку. За змістом пункту 3.1. Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві. Підписанням договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 3.3.). Позивач виконав свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг в повному обсязі, надавши відповідачці [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.09.2009, заборгованість [PERSON] станом на 14.07.2020 складає 33 064 грн. 33 коп., з яких: 25 178 грн. 50 коп. - заборгованість за тілом кредита; 7 885 грн. 83 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Крім цього, зазначеним розрахунком заборгованості підтверджується часткове погашення [PERSON] заборгованості за наданим кредитом, що свідчить про визнання відповідачкою своїх зобов`язань, а також дійсне використання кредитних коштів. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із матеріалів справи убачається, що [PERSON] 03.09.2009 підписала заяву, ідентифікувалася у банку, ознайомилася з Умовами та Правилами надання батьківських послуг в ПриватБанку, того ж дня їй було відкрито картковий рахунок та видана кредитна картка «Універсальна» за № [NUMBER] (а.с. 88-89). Також, у довідці про умови кредитування від 03 вересня 2009 року з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5%), розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні. Отже, при підписанні заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» від 03 вересня 2009 року [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитування у яких зазначений розмір відсотків за користування кредитом та відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості, про що не заперечується у відзиві і відповідачкою. [PERSON] користувалася кредитною карткою, знімала кошти та погашала заборгованість у період з 2009 по 2019 роки, у зв`язку з чим кредитний ліміт Банком періодично збільшувався і зокрема 15.03.2018 на 10 000 грн., термін дії картки встановлено до 05/21 (а.с.87,88) Із виписки руху коштів по кредитній картці за договором №б/н на 15.07.2020 убачається, що відповідачкою на погашення кредитної заборгованості 13.09.2019 здійснено платіж у сумі 11 800 грн.(а.с. 79 - 86). За таких обставин, не можна вважати обґрунтованими доводи представника відповідачки в суді про відсутність доказів користування кредитними коштами [PERSON] за договором №б/н від 03 вересня 2009 року після 12.06.2014, а відповідно і про застосування до спірних відносин строку позовної давності та відмови у позові Банку з цих підстав. За змістом ст. ст. 526, 530 ч. 1, 610 та 612 ч. 1 ЦК України, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно розрахунку наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованость [PERSON] за кредитним договором №б/н від 03 вересня 2009 року, станом на 14 липня 2020 року становить: 25 178 грн. 50 коп. - заборгованість за тілом кредита; 7 885 грн. 83 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, а всього 33 064 грн. 33 коп., означену заборгованість відповідачка добровільно не погашає. Отже, вимога позивача до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №б/н від 03 вересня 2009 року у зв`язку з порушенням останньою своїх кредитних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами грунтується на вимогах закону та умовах договору, укладеного між сторонами. Ураховуючи вищенаведене, а саме те, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 03.09.2009 між сторонами договору допустила заборгованість перед позивачем, позов слід задовольнити, стягнути з відповідачки на користь позивача 33 064 грн. 33 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.09.2009 та 2 102 грн. 00 коп. судового збору, а всього 35 166 грн. 33 коп. Покликання [PERSON] у відзиві про те, що позивачем не надано пояснень щодо суми заборгованості за кредитним договором, зокрема в частині нарахування заборгованості по процентах та комісією, а також пені, штрафів, неустойки, інше, суд оцінює як необґрунтовані, оскільки Банк надав суду, підтверджуючи письмовими доказами, свої розрахунки кредитної заборгованості, яку відповідачка не спростувала, свого розрахунку не подала, при цьому наявність заборгованості перед позивачем за кредитним договором № б/н від 03.09.2009 по тілу кредиту, як і за відсотками - не заперечила. За наведеного,

Outcome: approved