Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 28.03.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 7020,11 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 07.11.2019 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 11315,59 грн., яка складається з наступного: 4570,43 грн. - заборгованість за кредитом; 1809,29 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4935,87 грн. - заборгованість за пенею. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, тому звернулись до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином в установленому законом порядку, а також шляхом оголошення на сайті суду, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавала, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 24.03.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.01.2014 року [PERSON] підписала анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8). 28.03.2016 року між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання боржником зобов`язань по кредитному договору від 10.01.2014 року, а також приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Вказаним договором було реструктуризовано заборгованість відповідачки по кредитному договору №SAMDN52000132894065 від 10.01.2014 р. (а.с.7). Пунктами 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.2, 1.7 Генеральної угоди встановлено, що сторони узгодили по Договору 1, зокрема: зменшити розмір заборгованості, який виник в період надання клієнту кредиту, а саме відсотків на 301,5 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 0,0грн., штраф на 581,04 грн., заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 7020,11 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості по Договору 31.03.2019 р. З метою забезпечення виконання зобов`язання по договору, клієнт зобов`язується в день підписання генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому в банку рахунку в розмірі 420,0 грн. Дана Генеральна угода в частині розділу «Реструктуризація заборгованості» діє протягом терміну дії Договору 1 (а.с.7). Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 31-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 882,54 грн. (а.с.8-9). Згідно з п.2.8. Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожний день прострочки (а.с.7). За умовами договору (п.1.1.3.2.11 Умов) Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості чи іншої заборгованості, яка виникає у клієнта зважаючи на невиконання зобов`язань (а.с. 16). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 07.11.2019 р. заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 11315,59 грн., яка складається з наступного: 4570,43 грн. - заборгованість за кредитом; 1809,29 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4935,87 грн. - заборгованість за пенею. (а.с.6-7). Відповідач своїм підписом в Генеральній угоді взяла на себе зобов`язання виконувати договір на умовах, визначених у самій Генеральній угоді. Відсутність у матеріалах справи підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, унеможливлює встановлення усіх умов кредитного договору, проте не свідчить про те, що сторони не перебувають у договірних правовідносинах. Однак, Генеральна угода не містить відомостей про встановлення відповідальності відповідача у вигляді пені за порушення зобов`язання, а також відомостей про сплату комісії. Позивачем не було надано суду підписаних [PERSON] . Умов та Правил надання банківських послуг, які б містили відомості про встановлення відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання та сплату комісії. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутні підстави для стягнення з відповідача пені та комісії. Підписана сторонами Генеральна угода від 28.03.2016 року містить умови про розмір процентів за користування кредитом (п. 2.1) та штрафу за порушення умов договору (п. 2.2). Згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість за кредитом становить 6779,96 грн., що включає: 4570,43 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 1809,29 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4935,87 грн. - заборгованість за пенею. За таких обставин, ураховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Генеральною угодою без номера від 28.03.2016р., яка виникла станом на 07.11.2019р., у розмірі 6379,72 грн., що включає: 4570,43 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 1809,29 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Разом з тим, оскільки Генеральна угода не містить відомостей про встановлення відповідальності відповідача у вигляді пені за порушення зобов`язання, а також відомостей про сплату комісії, а тому в частині стягнення пені, яку визначив позивач у розрахунку необхідно відмовити. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 56,38% /6379,72 грн.: 11315,59 грн х 100/, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 1083 грн. 06 коп. /1921 х 56,38%/. На підставі викладеного,

Outcome: partial