Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03 червня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 11 липня 2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 12758,33 гривень, яка складається із наступного: 0,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2096,53 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, 7428,07 гривень - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2150,00 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., і штрафи: 500,00 гривень - фіксована частина та 583,73 гривень - процентна складова. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 12758,33 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривень. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гаренко Н.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, просила суд зменшити розмір пені за прострочене зобов`язання до розміру заборгованості за тілом кредиту. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03 червня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 11 липня 2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 12758,33 гривень, яка складається із наступного: 0,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2096,53 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, 7428,07 гривень - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2150,00 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., і штрафи: 500,00 гривень - фіксована частина та 583,73 гривень - процентна складова. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого Суду України в пункті 27 постанови від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Як вбачається з матеріалів справи, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитом та часткове зменшення його судом, відповідає принципу співмірності з огляду на розмір основного боргу, що в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України є підставою для зменшення розміру неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Суми неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання є не чим іншим як пенею. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Тому вимога АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення пені розміром 7428,07 грн. не підлягає повному задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, розмір простроченого тіла кредиту по якому виникла заборгованість становить 2096,53 грн., а розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 7428,07 грн., що значно перевищує розмір простроченого тіла кредиту. За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір пені необхідно зменшити. Враховуючи, що сума простроченого тіла кредиту, за кредитним договором складає 2096,53 грн., розмір пені можливо зменшити до 2000,00 грн. Оскільки умови кредитного договору № б/н від 03 червня 2010 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , не виконано, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 7330,26 гривень, яка складається із наступного: 0,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2096,53 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, 2000,00 гривень - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2150,00 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., і штрафи: 500,00 гривень - фіксована частина та 583,73 гривень - процентна складова. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того,

Outcome: partial