Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

в березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,1384 га, кадастровий номер 4822080800:18:000:0083 га, яка розташована в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, земельна ділянка площею 1,5818 га та земельна ділянка площею 2,1384 га, які розташовані в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину в передбаченому законом порядку, частково її оформив. 06.11.2017 року на його ім`я приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Владовою І.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,5818 га, кадастровий номер 4822080800:14:000:0098. Проте, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав щодо земельної ділянки площею 2,1384 га, оскільки за відомостями Державного земельного кадастру власником вказаного земельної ділянки є [PERSON] . Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалами суду від 04.06.2020 року, 21.07.2020 року, 04.11.2020 року до участі в справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] , в якості співвідповідача Бузьку сільську раду Вознесенського району Миколаївської області. Представник позивача адвокат Вуїв О.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала. Представник відповідача виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Представник третьої особи без самостійних вимог відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомила. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, земельна ділянка, площею 1,5818 га, кадастровий номер 4822080800:14:000:0098, та земельна ділянка площею 2,1384 га, кадастровий номер 4822080800:18:000:0083, які розташовані в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначені земельні ділянки належали спадкодавцю, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.07.2011 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Платовською П.О. (попереднім власником земельних ділянок був [PERSON] , відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії МК № 0212203, виданого Вознесенською районною державною адміністрацією 02.09.2004 року). За життя [PERSON] розпорядилася належним їй майном на випадок смерті наступним чином: 04.11.2014 року склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучеровою Н.М. (зареєстрований в реєстрі за № 765), відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповіла позивачу [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері в передбаченому законом порядку, частково її оформив. 06.11.2017 року на його ім`я приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Владовою І.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,5818 га, кадастровий номер 4822080800:14:000:0098. Проте, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав щодо земельної ділянки площею 2,1384 га, оскільки з витягу з Державного земельного кадастру було встановлено, що право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Також судом встановлено, що 23.05.2015 року до Національної кадастрової системи було внесено відомості про те, що земельна ділянка площею 2,1384 га, кадастровий номер 4822080800:18:000:0083, яка розташована в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення сільськогосподарського виробництва належить на праві власності [PERSON] . Проте, 16.03.2016 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради було зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку з зазначенням аналогічного кадастрового номеру - 4822080800:18:000:0083. В подальшому обумовленій земельній ділянці було змінено (в зв`язку з допущеною помилкою при видачі [PERSON] державного акту на земельну ділянку площею 0,0486 га) кадастровий номер 4822080800:18:000:0083 на кадастровий номер 4810200000:09:004:0064 та зареєстровано в Національній кадастровій системі від 01.06.2016 року, після чого було здійснено її відчуження [PERSON] , відповідно до договору купівлі - продажу, посвідченого 15.06.2016 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Омельчук І.М. Проте, за даними Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки з кадастровим номером 4822080800:18:000:0083 залишилася [PERSON] , державна реєстрація права власності проведена 16.03.2016 року. Водночас, неможливість внесення змін до Державного земельного кадастру (оскільки дані були внесені не кадастровим реєстратором, а державним реєстратором виконавчого комітету Вознесенської міської ради при реєстрації права власності [PERSON] 16.03.2016 року), також державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4822080800:18:000:0083, за [PERSON] (через наявність зареєстрованого права власності на вказану земельну ділянку в [PERSON] , відповідно до даних Державного земельного кадастру), що вбачається з матеріалів справи (відповідь відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24.01.2020 року, рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 51441966 від 03.03.2020 року). Так, згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). З положень ст.ст. 1217, 1223 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених Цивільним кодексом України - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Матеріали справи вказують на те, що спірне майно на момент відкриття спадщини належало спадкодавцю. Таким чином, з огляду на викладене, виходячи з того, що позивач [PERSON] не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Водночас, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, належним відповідачем за позовом [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування є Бузька сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, в зв`язку з чим позовні вимоги останнього, пред`явлені до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, задоволенню не підлягають.

Outcome: approved