Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В березні 2020 року АТ «Альфа-Банк» (далі - «Позивач») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі\~-\~«Відповідач-1»), [PERSON] (далі - «Відповідач-2»),\~ [PERSON] (далі - «Відповідач-3») третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні\~\~обставини.\~\~ 28.01.2008 року Відповідачем-1 [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір № 105/6-18-8.\~\~Того ж дня, між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем-2 [PERSON] та відповідачем-3 [PERSON] уклали іпотечний договір, згідно якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання,\~\~Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме, квартиру загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення іпотечного майна. 11.09.2019 року право власності на майно було зареєстроване за\~\~АТ «Укрсоцбанк», відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак Позивачу стало відомо, що реалізувати власне майно на даний час неможливо, оскільки приватним виконавецм виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем, в рамках виконавчого провадження ВП № 56027939 від 21.03.2013 року, накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження. На сьогоднішній день, внаслідок винесення обтяження, порушено право Позивача, як власника майна, тому він вимушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ « Альфа-Банк», правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. \~\~ Ухвалою суду від 16.03.2020 року було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 28.12.2020 року ухвалою суду було закрите підготовче судове засідання, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. 12.02.2021 року через канцелярію суду надійшла заява представника позиача в якій він просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Проти задоволення позову не заперечував. 15.02.2021 року Відповідачі-1,2,3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 14.07.2020 року через канцелярію суду надійшла заява приватного виконавця\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Сивокозова Олександра\~Миколайовича в якій він просив розглянути справу без його участі з урахуванням його пояснень. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 28.01.2008 року між АТ «Укрсоцбанк», та Відповідачем-1 [PERSON] укладено кредитний договір № 105/6-18-8. Того ж дня, між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем-2 [PERSON] та відповідачем-3 [PERSON] уклали іпотечний договір, згідно якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання,\~\~Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме, квартиру загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 11.09.2019 року право власності на майно було зареєстроване за\~\~АТ «Укрсоцбанк», відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В зв`язку неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення іпотечного майна. В рамках виконавчого провадження ВП № 56027939 від 21.03.2013 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем, накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження. Вирішуючи дану справу, суд керується наступними нормами матеріального і процесуального права України. Відповідно\~\~до\~ст.41 Конституції України\~право власності є не порушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.317 ЦК України\~\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджанням своїм майном. Згідно з\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з\~ст.386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За приписами\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п.9\~ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до\~ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з ч.2\~ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»\~зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Як зазначено у ч.1\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з\~ст.30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ч.5\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч.1\~ст.80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому аналізуючи зібрані докази в їх сукупності у даній справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права. Стосовно судових витрат, суд вважає покласти їх на позивача, оскільки арешт на майно був накладений державним виконавцем, відповідачі своїми діями не порушували права позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial