Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення порушень права власності на землю та житловий будинок, господарські будівлі і споруди, який в листопаді 2015 року уточнила та просила суд постановити рішення, яким визнати недійсним рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів № 44 від 26 листопада 1997 року; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП Дн №027410 виданий 06.01.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2196 без номеру по вул. Перемоги смт. Кіровське, який був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року на імя [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.02.2007 року зареєстрований в реєстрі за №272 приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] серія ВЕЕ №073992;скасувати державну реєстрацію речових прав [PERSON] на земельну ділянку площею 0,150 га, адреса: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 18; визнати недійсним та скасувати (анулювати) кадастровий номер 1221455400:02:002:0154 присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 18; зобовязати Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області внести зміни до автоматизованої системи державного земельного кадастру шляхом скасування (анулювання) кадастрового номеру 1221455400:02:002:0154 присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 18; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №981408 від 23.10.2008 року виданий на імя [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1221455400:02:002:0154. В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, скасування кадастрового номеру та зобовязання вчинити певні дії в якому просив визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №981408 виданий [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1221455400:02:002:0154; визнати недійсним та скасувати (анулювати) кадастровий номер 1221455400:02:002:0154 присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 18; зобовязати Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області внести зміни до автоматизованої системи державного земельного кадастру шляхом скасування (анулювання) кадастрового номеру 1221455400:02:002:0154 присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 18. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON], треті особи: [PERSON], Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про усунення порушень права власності на землю та житловий будинок, господарські будівлі і споруди, за позовом [PERSON] до [PERSON], Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, скасування кадастрового номеру та зобовязання вчинити певні дії та цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Обухівська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Приватне підприємство Науково-виробнича фірма «Укрбудгеопроект», Реєстраційна служба Дніпровського районного управління юстиції про усунення перешкод у користуванні власністю обєднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний унікальний номер 175/1186/15-ц (том 3 а.с.245). В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог та просив постановити рішення яким визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 16 загальною площею 292,1 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м., видане [PERSON] 14 січня 2015 року Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер 32188616; визнати нерухоме майно - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 18 самовільним будівництвом; зобовязати [PERSON] повернути йому, [PERSON] самовільно зайняту нею земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Кіровське вул. Перемоги, 18, та відновити її попередній стан шляхом знесення за рахунок [PERSON] самочинного будівництва - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами; судові витрати покласти на відповідача. Представники [PERSON] за довіреностями [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Представники [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. В задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просили відмовити. Представник Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав, суду пояснив що в 2000-х роках продав належну йому земельну ділянку, місце розташування земельної ділянки знав візуально, садив на ній огород, однак огороджена земля не була. [PERSON] заявлені свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] заперечував. Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі (том 4 а.с.119). [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав та вважає їх обґрунтованими, суду пояснив, що вони намагалися вирішити спір з [PERSON] мирним шляхом. [PERSON], представник Приватного підприємства Науково-виробничої фірми «Укрбудгеопроект», представник Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у судове засідання не зявилися. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, повно і всебічно дослідивши докази по справі, ознайомившись з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №3465-17, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України. Відповідно до ст. 22 ЗК України, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право користування і до встановлення меж цієї ділянки в натурі забороняється. Відповідно до ст. 23 ЗК України, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районним Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2007 року є власником земельної ділянки площею 0,150 га по вул. Перемога, 18 у смт. Кіровське (нині Обухівка) Дніпропетровського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221455400:02:002:0154. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня\~2010 року є власником суміжної земельної ділянки площею 0,150 га\~по вул. Перемога, 16 у смт. Кіровське (нині Обухівка) Дніпропетровського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221455400:02:002:0191 (том3 а.с.14-15). Згідно зі свідоцтвом про право власності від 14 січня 2015 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Перемога, 16 у смт. Кіровське (нині Обухівка) Дніпропетровського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області, загальною площею 202,1 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м. (том3 а.с.19). За результатами здійсненого 03 жовтня 2014 року представниками земельної комісії Кіровської селищної ради виїзду встановлено, що на належній [PERSON] земельній ділянці за адресою: по вул. Перемога, 18 у смт. Кіровське (нині Обухівка) Дніпропетровського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221455400:02:002:0154, розташований капітальний будинок, який огороджений парканом (том 1 а.с.147). Згідно з актом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 07 листопада 2014 року на вказаній земельній ділянці розташований двоповерховий житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами (том1 а.с.161). Актом обстеження земельних ділянок від 30 січня 2015 року встановлено, що межі земельних ділянок 10, 12, 14, 16, 18 по вул. Перемога, у смт. Кіровське (нині Обухівка) Дніпропетровського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області, зазначені в кадастровій карті, не відповідають фактичному використанню. Зокрема, побудований [PERSON] по вул. Перемога, 16 у смт. Кіровське житловий будинок фактично знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності [PERSON] На інших сусідніх земельних ділянках, передбачених для індивідуальної забудови, будівництво фактично не розпочато (том 3 а.с.20). Беручи до уваги зауваження викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року, суд прийшов до наступного. Згідно пункту «б» ч. 1 ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на таку категорію як землі житлової та громадської забудови. Згідно ст. 38 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Для віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови закон передбачає дві умови: земельна ділянка має бути розташована в межах населеного пункту; земельна ділянка повинна використовуватися для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Відповідно до ст. 39 ЗК України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про основу містобудування», визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється на підставі затвердженої містобудівної документації та планів земельно-господарського устрою. Нормативним документом, що визначають правовий режим земель населених пунктів, є ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, затверджені наказом МОЗ України №173 від 19.06.1996 року. Згідно відповіді КП «Господарсько-архітектурне бюро Кіровської селищної ради» №07/1 від 07 травня 2015 року, встановлено, що рішення щодо проектування вул. Перемоги смт. Кіровське та рішення щодо надання земельних ділянок під забудову - відсутні; правила забудови на території смт. Кіровське не розроблялись; відповідно до генерального плану забудови розробленого у 1989 році, вул. Перемоги не зазначена, але частина земель на якій вона на даний час розташована передбачалась для подальшої забудови; у звязку з тим, що нумерація земельних ділянок по вул. Перемоги в смт. Кіровське проводилася до 2013 року, тобто до початку роботи КП «Господарсько-архітектурне бюро Кіровської селищної ради», запитувана інформація відсутня; інформація на підставі чого та які поштові адреси зареєстровані [INFO] відсутня (том3 а.с.83-84). Таким чином, факт не дотримання вимог нормативних актів стосовно наявності необхідної містобудівної документації, місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою, для передачі в приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності органами селищної ради підтверджуються відповідними відповідями. Первісний державний акт на право власності не земельну ділянку (серія ДП Дн №027410 від 06.01.1998 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2196) без номеру по вулиці Перемоги смт. Кіровське, був наданий на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року [PERSON] (том3 а.с.195). Згідно діючого на час видачі Державного акту законодавства, зокрема Земельного Кодексу України від 18.12.1990 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» від 15.02.1993 року №10 (втратив чинності 09.04.2003 року), громадянам України передаються безплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного і гаражного будівництва. Передача громадянам України безплатно у приватну власність земельних ділянок, вказаних у частині першій цього пункту, провадиться тільки один раз по кожному виду їх цільового використання, про що обов'язково робиться Радами народних депутатів відповідна відмітка у паспорті або документі який його замінює, та інші. Згідно відповіді Кіровської селищної ради від 04 липня 2016 року №409, встановлено, що [PERSON] було передано у власність дві земельні ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», а саме: земельну ділянку загальною площею 0,0089 га за адресою: смт. Кіровське вул. Чапаєва, 145 та земельну ділянку загальною площею 0,1500 га за адресою: смт. Кіровське вул. Перемоги, 18 (том3 а.с.250). Відповідно до ст. 67 ЗК України (діючого на час виникнення правовідносин), громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у селищах міського типу - 0,15 гектара. Таким чином, суд прийшов до висновку, що при передачі у власність земельних ділянок для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, були порушені норми діючого законодавства, бо передача громадянам України безплатно у приватну власність земельних ділянок, провадиться тільки один раз по кожному виду їх цільового використання, про що обов'язково робиться Радами народних депутатів відповідна відмітка у паспорті або документі який його замінює, та інші. Даний факт є підставою для визнання державного акту (запис №2196 серія ДП Дн 027410 від 06.01.1998 року) виданого на імя [PERSON] недійсним. Окрім цього як вбачається з останньої сторінки державного акту на право приватної власності на землю, у змінах у межах і розмірах земельної ділянки дописано вручну: «дописаному «18» на підставі витягу з рішення №217 від 17.07.2007 року Кіровської селищної ради», кульковою ручкою зазначено також номер ділянки, але згідно пункту 2.9 Наказу Держкому України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю» (втратив чинність 23.08.2013 року), заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки. Згідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 08 лютого 2007 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки з [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підстав доручення. Відповідно до п. 1 вищевказаного Договору, земельна ділянка площею 0,150 га в межах згідно з планом, в тому числі 0,150 гектарів ріллі, згідно довідки №25 виданої Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 25 січня 2007 року, будівлі та споруди капітального будівництва за адресою вул. Перемоги, 18 в смт. Кіровське - відсутні. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.02.2007 року було нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №272 приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно пунктів 1.13, 1.14 Наказу Держкому України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю» (втратив чинність 23.08.2013 року), складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією; довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків. Відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції що діяла на час виникнення правовідносин), право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до підпункту «в» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами та доповненнями), з 01 січня 2002 року відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 05 березня 2009 року №1066-УІ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно відповіді ПП ПВФ «Землемір» №1 від 20 лютого 2015 року, встановлено що вихідними даними при виконанні робіт при встановленні меж земельної ділянки в натурі є Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя [PERSON] та договір купівлі-продажу земельної ділянки (том3 а.с.75). Згідно збірного кадастрового плану яка є в технічної документації із землеустрою розробленою ПП ПВФ «Землемір» земельна ділянка знаходилась напроти ділянок 203 та 201 вулиці Харьківська, згідно кадастрової карти вона знаходиться в іншої стороні. Акт відновлення меж земельної ділянки від 07 грудня 2007 року земельної ділянки на території смт. Кіровське вул. Перемоги, 18 з суміжними землевласниками та землекористувачами не погоджувався. Внаслідок неможливості отримати кадастровий номер на свою земельну ділянку, [PERSON] звернувся до суду з самостійними вимогами про скасування державного акту, кадастрового номера земельної ділянки [PERSON] Згідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Для подальшого вчинення дій спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з землевласників відповідно до глави 17 Земельного Кодексу України - добросусідство, землевласники уклали угоду про співпрацю від 14 серпня 2015 року нотаріально посвідчену (том3 а.с.87). Державний акт на право власності на землю серія ЯЕ №981408 від 23.10.2008 року виданий [PERSON], також не відповідає формі державного акта на право власності на земельну ділянку, затвердженої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року (втратив чинність 03.06.2013 року), а саме відсутній підпис голови органу місцевого самоврядування (в редакції з 03.11.2008 року по 07.11.2008 року підпис голови була не потрібна, але дана позиція діяла лише 5 днів). Відповідно до висновків за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 2 жовтня 2017 року №3465-17, підпис від імені суміжного землекористувача [PERSON] в акті відновлення меж земельної ділянки ,що передається у власність [PERSON] за адресою смт.Кіровське,вул.Перемоги,18 від 07 грудня 2007 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. (т.4,а.с.102-105). Таким чином, [PERSON] межі земельної ділянки в натурі на місцевості не встановлював, землю відповідно до цільового призначення не використовував, що привело до порушення прав суміжних власників земельних ділянок. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що вимірювальні роботи технічної документації [PERSON] були проведені з порушеннями норм проведення цих робіт та не відповідають фактичному розташуванню спірної земельної ділянки, бо [PERSON] за весь час не визначив межі своєї ділянки в натурі на місцевості, ніякі межові знаки не встановив, земельну ділянку не використовує за її цільовим призначенням, внаслідок чого порушуються права суміжних власників земельних ділянок. 02 березня 2010 року [PERSON] уклала договор купівлі-продажу земельної ділянки з [PERSON] по вулиці Перемоги № 16 смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Договір купівлі-продажу земельної ділянки було нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №245 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі якого [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серія АК № 305338 від 20.05.2011 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №011012001036, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:02:002:0191. Рішенням Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 15 жовтня 2011 року надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських споруд, за адресою смт. Кіровське вул. Перемоги, 16. 09 листопада 2011 року Комунальним підприємством Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентарізації» (інвентаризаційна справа №22390) було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №16 по вул. Перемоги смт. Кіровське, а 04 вересня 2014 року [PERSON] отримала будівельний паспорт №211-11/14 виданий відділом містобудування та архітектури Дніпропетровської райдержадміністрації Дніпропетровської області. 26 грудня 2014 року [PERSON] зареєструвала декларацію про готовність до експлуатації обєкта нерухомості, а 14 січня 2015 року отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами індексний номер 32188616, реєстраційний номер обєкта житлової нерухомості 548810212214 (СТА562244). Таким чином, [PERSON] належним чином виконала всі усі вимоги стосовно цільового використання земельної ділянки відповідно до державного акту, до того ж по вулиці за рахунок [PERSON] та ще двох сусідів, які виконують будівництво була проведена лінія електропостачання відповідно до отриманих технічних умов, виконуються усі вимоги стосовно благоустрою вулиці Перемоги. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. [PERSON] набула права власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, у встановленому законом порядку отримала держаний акт, землю використовувала по цільовому призначенню під забудову, дозвільні та інші документи отримала, тому суд вважає будівництво житлового будинку правомірним, таким чином твердження [PERSON] що [PERSON] здійснила самочинне будівництво не відповідає дійсності та спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Частина 1 ст. 155 ЗК України, гласить, що в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. В звязку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині визнання недійсним рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів № 44 від 26 листопада 1997 року, визнання недійсними Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ДП Дн №027410 виданого 06.01.1998 року та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 981408 від 23.10.2008 року, та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,150 га за адреса: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Обухівка (в минулому Кіровське) вул. Перемоги, земельна ділянка №18, і анулювати кадастровий номер 1221455400:02:002:0154. Інша частина позовних вимог [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог [PERSON] то у їх задоволенні слід відмовити повністю із огляду на наступне. Статтею 198 ЗК України визначено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, які включають геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, відновлення меж земельної ділянки на місцевості тощо. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою. Питання регулювання земельних відносин відповідно до п. 34 ст. 20 ЗК України віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. [PERSON] жодного разу не звернувся до органів самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів, стосовно вирішення питання розташування земельних ділянок, окрім цього ігнорує правила добросусідства а також не виконує обовязки відповідно до пунктів а, б, г, д, е, є ч. 1 ст. 91 ЗК України, а саме: власники земельних ділянок зобов'язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради сесії. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що порушення прав на користування та володіння земельною ділянкою [PERSON] жодним чином не відбулося, а питання стосовно меж земельних ділянок відноситься до компетенції селищної ради, і до компетенції суду не входить. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON], Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір 487,20 грн., тобто з кожного по 162,40 грн. Та на користь [PERSON] слід стягнути з [PERSON] та Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області судовий збір 487,20 грн., тобто з кожного по 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved