Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.04.2011 року у сумі 93235,95 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов кредитного договору відповідач кредит своєчасно не повернув внаслідок чого утворився борг, який станом на 28.04.2020 року становить 93235,95 грн, з яких: 51914,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 00,00 заборгованість за поточним тілом кредиту та 51914,50 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 18536,70 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 17868,75 грн нарахована пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 4416,47 грн - штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді від 24 червня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідача подав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволені позову, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлені у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушенням термінів виконання договірних зобов`язань. Отже, у позивача відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості по процентах, пені, штрафах. Також просить врахувати, за час користування коштами позивача, він перебував на військовій службі в Збройних силах України, а також є учасником бойових дій, тому до нього не можуть застосуватися, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань а також проценти за користування кредитом. Крім того, він, як учасник бойових дій звільнений від сплату судового збору відповідно до п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому вказує, що заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www/privatbank.ua) складають Договір про надання батьківських послуг, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, тому вимоги банку є правомірними та сума боргу підлягає примусовому стягненню. Крім того, відповідачем не надано документів, які б підтверджували призов та проходження військової служби У встановлений судом строк відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 18 квітня 2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку /а.с.24/. До кредитного договору банк додав /а.с.25,48-20/ Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг Згідно з наданими позивачем розрахунками станом: на 30.09.2019 року /а.с.11-12/, на 28.04.2020 року /а.с.13/, вбачається, що станом на 28.04.2020 року [PERSON] має перед АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.04.2011 року, яка становить 93235,95 грн, з яких: 51914,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 00,00 заборгованість за поточним тілом кредиту та 51914,50 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 18536,70 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 17868,75 грн нарахована пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 4416,47 грн - штраф (процентна складова). З цих розрахунків вбачається, що [PERSON] отримав від АТ КБ «Приватбанк» у кредит кошти в загальній сумі 51004,16 грн, а повернув останній 14097,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка універсальна» та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У зазначеній заяві позичальника від 11 квітня 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Згідно правового висновку Великої палати Верховного суду, викладеного в постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), слідує, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Однак, враховуючи, отримання відповідачем коштів в сумі 51004,16 грн - тіло кредиту, які фактично отримані та використані відповідачем, про що останній у Відзиві не заперечує, в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 11.04.2011 року в сумі 36906,17 грн (51004,16-14097,99). Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором, тобто ця справа жодним чином не пов`язана з порушенням гарантій соціального захисту відповідача як учасника бойових дій, а отже понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог (36906,17 *2102/93235,95 =832,05). На підставі викладеного,

Outcome: partial