Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» 22 жовтня 2018 року звернулось до районного суду з позовом, в якому прохало стягнути з [PERSON] на його користь 23222,14грн заборгованості за кредитним договором і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~762 грн. При цьому вказувало, що 14.10.2013 року [PERSON] уклала з банком договір №б/н та отримала кредит в сумі 12800,00грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку з подальшим його збільшенням або зменшенням, із сплатою процентів на позитивний залишок у розмірі 27,6% на рік, з щорічною комісією у розмірі 100грн за обслуговування основної картки 2.33% +30грн пені за кожен день прострочення кредиту + 50грн за кожне виникнення прострочення по кредиту та процентам на суму від 100грн та 2.33% : 30+ 100грн при кожному факту виникнення прострочення по кредиту та відсоткам на суму від 100грн впродовж двох місяців та більше. При цьому стверджувало, що свої зобовязання позичальник належним чином не виконувала, через що станом на 02.10.2018 року утворилась заборгованість в сумі 23222,14грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 12218,86грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9321,27грн, заборгованості за пенею 100грн, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500грн; штраф (процентна складова) в сумі 1082,01грн, на стягненні яких наполягав позивач. 29 жовтня 2018 року у справі відкрито спрощене провадження і справа призначена до розгляду на 22.11.2018 року. В судове засідання представник позивача не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду листа, в якому позов підтримував і прохав його задовольнити, посилаючись на порушення боржником умов кредитного договору, погоджувався на заочний розгляд справи, зазначав, що сума боргу визначена вірно та підлягає стягненню у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не направила. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги закону, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно договору №б/н від 14 жовтня 2013 року про відкриття карткового рахунку позивач видав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 12800,00 грн. з умовою його подальшої зміни, яким остання користувалася та зобовязувалася сплачувати відсотки на позитивний залишок у розмірі 30 % на рік та інші платежі за встановленими тарифами за користування кредитом (аркуші 8). За розрахунком, наданим позивачем, відповідачу начислено до сплати, утворилась заборгованість в сумі 23222,14грн, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 12218,86грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9321,27грн, заборгованість за пенею та комісією 100грн, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500грн; штраф (процентна складова) в сумі 1082,01грн (аркуш 5-7). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківський послуг: у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку боржник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображання у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежів ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. За ст.1052 ЦК України позикодавець має право вимагати від позичальника повернення позики і сплату процентів, якщо інше не передбачено договором. У звязку з недотриманням відповідачем зазначених вимог закону та умов кредитного договору станом на 02.10.2018 року у неї утворилась заборгованість, яку суд визнає в сумі 21640,13грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 12218,86грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9321,27грн, заборгованість за пенею 100грн. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином і відповідно до ст.1049 ЦК України відповідач повинен сплатити суму боргу і інші вимоги позивача передбачені ст.625 ЦК України і умовами договору. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк» та підставою для стягнення боргу в сумі 21640,13грн. Умовами договору також передбачена сплата штрафів в сумі 1582,01грн. Щодо правильності нарахування суми цих платежів суд встановив наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 1.1.5.25,\~2.1.1.12.6.1. Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6. Умов передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому борг підлягає зменшенню на суму нарахованих штрафів, а стягненню підлягає сума нарахованої пені. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача пені у зменшеній до розміру збитків сумі та відмовляє у стягненні штрафу в сумі 2789,08грн. За статтею 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позов на суму 21640,13грн, суд присуджує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору\~ у розмірі: 21640,13грн : 23222,14грн х 1762грн = 1641,96грн. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1047- 1052 ЦК України, ст.ст.4-13, 141, 258, 263- 268, 280-289,352,354 . п.15.5 Перехідних полоржень ЦПК України суд, -

Outcome: partial