Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

ВАТ «Київводбуд» звернулось до [PERSON] з позовом про поділ майна в натурі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить майновий комплекс, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і складається з комплексу будівель і споруд: адмінбудинок під літерою «А» загальною площею - 460,8 кв.м., їдальня під літерою «В» загальною площею - 483,8 кв.м., котельня під літерою «Г» загальною площею - 214,3 кв.м., РММ під літерою «Т» загальною площею 1426,7 кв.м., трансформаторна підстанція під літерою «У» загальною площею 9,7 кв.м, автогараж під літерою «Д» загальною площею - 311,8 кв.м., РММ АК -6 під літерою «Е» загальною площею - 418,6 кв.м., адмінбудинок під літерою «Ж» загальною площею - 59,6 кв.м., склад під літерою «І» загальною площею 123,3 кв.м., склад нафтопродуктів під літерою «К» загальною площею 28,8 кв.м, водопровід - III, каналізація - IV, водонапірна башта V, внутрішня дорога -VII, внутрішня площадка дорога -VIII. Позивачу належить частина майнового комплексу що знаходиться за адресою [ADDRESS] і складається з комплексу будівель і споруд: адмінбудинок під літерою «А» загальною площею - 460,8 кв.м., їдальня під літерою «В» загальною площею - 483,8 кв.м., котельня під літерою «Г» загальною площею - 214,3 кв.м., РММ під літерою «Т» загальною площею 1426,7 кв.м., трансформаторна підстанція під літерою «У» загальною площею 9,7 кв.м, водопровід - III, каналізація - IV, внутрішня дорога -VII, внутрішня площадка дорога -VIII, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 29.11.1999 року. Відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2006 року , укладеного з Позивачем, набув у власність господарські будівлі і споруди, які є частиною майнового комплексу, а саме: автогараж під літерою «Д» загальною площею - 311,8 кв.м., РММ АК -6 під літерою «Е» загальною площею - 418,6 кв.м., адмінбудинок під літерою «Ж» загальною площею - 59,6 кв.м., склад під літерою «І» загальною площею 123,3 кв.м., склад нафтопродуктів під літерою «К» загальною площею 28,8 кв.м, водонапірну башту «У». Позивач, як власник частини нежитлових приміщень та споруд майнового комплексу по [ADDRESS], заявляє вимогу про виділення належної йому частки в натурі у зв'язку з тим, що належні йому нежитлові господарські будівлі та споруди є ізольованими, окремими, із самостійними інженерними мережами та виходами (виходами) і не пов'язані господарською діяльністю , що здійснюється в інших нежитлових будівлях майнового комплексу іншим співвласником, тобто майно позивача є окремими індивідуально-визначеними видами майна, які можуть бути виділені в натурі, внаслідок чого право спільної часткової власності припиниться. На даний час весь майновий комплекс має одну адресу: [ADDRESS], тоді як Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів майна, затвердженого наказом Міністрерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року, зареєстрованого в Мін*юсті України 06.07.2007 року за № 774/14041, визначено, що поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна проводиться з наданням кожному об'єкту поштової адреси. А отже, майну, яке належить відповідачу за договором купівлі-продажу, має бути присвоєна нова поштова адреса: наприклад, [ADDRESS]. Сторонами не досягнуто згоди щодо укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в позасудовому порядку. Внаслідок відсутності згоди всіх співвласників будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, що належить на праві приватної власності позивачу, він змушений був звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, позивач просив поділити в натурі зазначене вище майно майнового комплексу, припинивши право спільної часткової власності, та визнати за кожним з ним (за позивачем і відповідачем) право власності на окремий об'єкт нерухомого майна, як такий, по поділений в натурі з співвласником, при цьому майну відповідача присвоїти нову адресу: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з*явився. До канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ВАТ, на підставі наданих доказів. Позов підтримують у повному обсязі. Відповідач чи його представник у судове засідання також не з*явились. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. До канцелярії суду надійшла заява відповідача , в якій він визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимогу повному обсязі, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про власність від 29.11.1999 року (Реєстраційний № 12), виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області ВАТ «Київводбуд», що є правонаступником прав та обов'язків державного будівельно-монтажного підприємства «Київводбуд», засвідчено, що майно зазначеного товариства є колективною власністю акціонерів товариства, які придбали акції відповідно до Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» . З витягу «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно Києво-Святошинського БТІ від 20.09.2006 року: 1) (номер витягу 11899611) вбачається проведення реєстрації права власності ВАТ «Київводбуд» на нежитлові будівлі: літ «А» пл. 460,8 кв.м, літ «В» пл. 483,8 кв.м, літ «Г» пл. 214,8 кв.м, літ «Д» пл. 311,8 кв.м, літ «Е» пл. 418,6 кв.м, літ «Ж» пл. 59,6 кв.м, літ «І» пл. 123,3 кв.м, літ «К» пл. 28,8 кв.м, літ «Т» пл. 1426,7 кв.м, літ «У» пл. 9,7 кв.м, з адресою об'єкта: [ADDRESS]. 2) (номер витягу 11899663) вбачається проведення реєстрації права власності ВАТ «Київводбуд» на нежитлові будівлі: № ІІІ, № ІУ, №У, №УІ, №УІІ, № УІІІ з адресою об'єкта: [ADDRESS]. 21.09.2006 року між ВАТ Київводбуд» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень частини майнового комплексу, розташованих за адресою [ADDRESS]. До житлових приміщень частини майнового комплексу входять : автогараж під літерою «Д» загальною площею - 311,8 кв.м., РММ АК -6 під літерою «Е» загальною площею - 418,6 кв.м., адмінбудинок під літерою «Ж» загальною площею - 59,6 кв.м., склад під літерою «І» загальною площею 123,3 кв.м., склад нафтопродуктів під літерою «К» загальною площею 28,8 кв.м, водонапірна башта «V». Договір посвідчено приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 21.09.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 4746. З витягу «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно Києво-Святошинського БТІ від 03.10.2006 року (№ витягу 12025040) вбачається проведення реєстрації права власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу Р № 4746 від 21.09.2006 року на нежитлові будівлі: літ. «Д» заг. Пл.. 311,8 кв.м., літ. «Е» пл. 418,6 кв.м., літ. «Ж» пл. 59,6 кв.м., літ. «І» пл. 123,3 кв.м., літ. «К» пл. 28,8 кв.м, «V», з адресою об'єкта: [ADDRESS] Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 203110, виданого Управлінням земельних ресурсів у Іванківському районі Київської області 23.05.2008 року [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 27.11.207 року № 6065 (ВЕХ № 587633) є власником земельної ділянки площею 1,6125, яка розташована в [ADDRESS] з цільовим призначенням «обслуговування виробничої бази». 20.04.2010 року рішення Іванківського районного суду Київської області у справі № 2-391/2010 на підставі ч.5 ст. 376 ЦК України було визнано право власності [PERSON] на самочинно збудоване майно у вигляді : авто гаражу площею 219,5 м.кв., позначеному у Технічному паспорті під літерою «Х», складу площею 17,0 га, позначеного літерою «Ц», складу площею 2698,9 кв.м, під літерою «Ф», огорожі, позначеної цифрами 2,11. Зазначене майно збудоване на земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS]. Рішення про реєстрацію права власності [PERSON] на зазначене майно на підставі рішення суду прийнято 17.05.2010 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області (номер витягу 26131743. 05.07.2011 року ВАТ «Київводбуд» укладено з Іванківською селищною радою договір оренди землі загальною площею 2,4381 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором оренди землі та актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду, складений 02.04.2012 року. На запит суду отримано дві інформаційні довідки: 1) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомості щодо ВАТ «Київводбуд» та 2) з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо [PERSON], де зазначено право приватної власності кожної із зазначених сторін на нежитлові будівлі і споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] Тобто, незважаючи на наявність договору купівлі-продажу частини майнового комплексу між сторонами, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній розподіл прав цих власників між собою. Ч.1 ст. 355 передбачає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.4 ст. 355 ЦК України визначено, що спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України «власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч.2 ст. 357 ЦК України визначає «якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання майна. В даному випадку позивачу належав на праві власності цілісний майновий комплекс, частину з якого придбав відповідач. Відповідно частка відповідача у зазначеному цілісному майновому комплексі дорівнює придбаному за договором купівлі-продажу майну. Решта (за виключенням цієї частки) належить позивачу. Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 367 ЦК України, майно, що є спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Позивачем, в порядку ст. 367 ЦК України 02.06.2014 року було передано власноручно відповідачу письмову пропозицію про укладання договору поділу майна, з вказівкою на строк для надання відповіді у 30 календарних днів з дати її отримання. Однак, відповідач відповіді не направив, що згідно ст. 643 ЦКУ свідчить про відхилення пропозиції позивача та порушення права особи, забезпеченого законом, вчиняти щодо свого майна будь -які дії, що не суперечать закону. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ в натурі майна, що призвело до не можливості вчинити (укласти) договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.З ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу майна в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Отже, позивач, як власник частини нежитлових приміщень та споруд майнового комплексу по [ADDRESS], заявляє вимогу про виділення належної йому частки в натурі на підставі ст. ст. 364,367 Цивільного кодексу України, у зв'язку з тим, що належні йому на праві власності нежитлові господарські будівлі і споруди є ізольованими, окремими, із самостійними інженерними мережами та входами (виходами) і не пов'язані з господарською діяльністю, що здійснюється в інших нежилих будівлях майнового комплексу іншим співласником, тобто майно позивача є окремими індивідуально визначеними видами майна, які можуть бути виділені в натурі, внаслідок чого право спільної часткової власності припиниться. Зі змісту договору купівлі - продажу від 21.09.2006 року, на підставі якого відповідач набув право власності на частину майнового комплексу вбачається, що об'єктом договору є конкретні нежитлові будівлі та господарські споруди (індивідуально визначене майно), а не частка в праві спільної часткової власності на майновий комплекс, але в той же час зазначення про те, що це нежитлові приміщення та споруди частини майнового комплексу створює перешкоди для позивача в реалізації його правомочностей щодо належних йому об'єктів нерухомості. Крім того, положення договору купівлі - продажу від 21.09.2006 року не містить жодних застережень про режим спільної часткової власності приміщень, що були придбані за договором відповідачем. Крім того, слід зазначити, що поділ майна, яке належить позивачу та відповідачу є можливим, оскільки згідно технічного паспорту та поверхового плану будівель і споруд, складений та зареєстрований КП «Іванківське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», майновий комплекс складається з окремо розташованих нежилих об'єктів, які можуть використовуватись незалежно один від одного, а тому у відповідності до ст. 183 Цивільного кодексу України майновий комплекс слід кваліфікувати як подільну річ. Такий поділ не призведе до погіршення технічного стану майна, а також не порушить нормального порядку введення господарської діяльності. Припинення права спільної часткової власності та визнання за позивачем і відповідачем права власності на конкретно визначене майно, як на окремий об'єкт права власності, є доцільним з метою уникнення порушення прав кожної сторони. Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 774/14041, визначено, що поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться з наданням кожному об'єкту поштової адреси. При виділенні в самостійний об'єкт нерухомого майна, який знаходився у складі інших об'єктів нерухомого майна, що мали єдину адресу, то такий об'єкт нерухомого майна позначається номером комплексу нежилих будинків з відповідною заголовною буквою. Наприклад: [ADDRESS]. Проте, суд вважає, що надання відповідної адреси не є компетенцією суду, і має здійснюватися органами місцевого самоврядування, відповідно до ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та як це питання віднесено до відання виконавчого комітеті селищної ради, як власне (самоврядне) повноваження. Тим більше, що суду не надано відмови Іванківської селищної ради у наданні окремої адреси належному відповідачу майну. Відповідно до статті 364 ЦК України право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, реалізується, зокрема, шляхом укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Оскільки, сторонами не досягнуто згоди щодо укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в позасудовому порядку, тому з метою захисту прав позивачів позов слід задовольнити. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, необхідно припинити право спільної часткової власності ВАТ «Київводбуд» та [PERSON] на майновий комплекс, розташований в [ADDRESS], поділивши його згідно з наданими суду доказами належності його часток відповідно до свідоцтв про право власності на договору купівлі-продажу. Питання присвоєння нової поштової адреси сторонами може бути вирішено шляхом подання відповідної заяви до Іванківської селищної ради з додавання цього рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial