Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

В березні 2018р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 480623,00 грн., а також судові витрати у розмірі 704,80 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 18 жовтня 2017р. між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АЕ № 004097 (далі потексту - договір страхування). Забезпеченим, згідно договору страхування, є автомобіль «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] . 09 грудня 2017р. позивачці стало відомо, про незаконне заволодіння зазначеного автомобіля «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] . 12 грудня 2017р. позивачка повідомила відповідача про подію та подала заяву про незаконне заволодіння транспортним засобом. Згодом позивачка отримала від відповідача листа від 07 лютого 2018р. про прийняте за заявленим випадком рішенням, а саме: відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п. 11.2, 13.1.8, 13.1.16 договору страхування. На думку позивачки, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором страхування, та зобов`язаний був сам перевірити чи існують інші договори добровільного страхування і обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у централізованих базах даних щодо забезпеченого транспортного засобу «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , враховуючи те, що позивачці не бо відомо про існування інших договорів страхування з забезпеченим автомобілем «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , а тому вона не може бути позбавлена права на отримання страхового відшкодування, як страхувальник. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2018р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 18 червня 2018р. стороною відповідача було подано до суду відзив на позов (а.с. 41-46), в якому відповідач повністю заперечує проти позову з огляду на те, що страхувальником було порушено умови договору страхування. Листом від 07 лютого 2018р. позивачку було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування оскільки договір страхування є нікчемним, в силу положень ст. 989 ЦК України; страхувальником порушено строки на повідомлення страховика про подію, страхувальником не надано повний комплект ключів від застрахованого автомобіля. Тобто, на думку відповідача позивачкою не були виконанні наступні умови договору страхування: - п. 9.2.7 (повідомити страховика та вигодонабувача при укладанні договору страхування про інші діючі договори страхування відносно предмету цього договору), - п. 13.1.16 (неповідомлення страховика про інші діючі відносно застрахованого ТЗ та/або ДО договори страхування, за якими страхувальник має право на отримання страхового відшкодування внаслідок страхового випадку), - п. 9.2.10 (при настанні випадку, який в подальшому може бути кваліфікований як страховий, негайно, але в будь-якому разі не пізніше 24-х годин з моменту настання відповідної події, повідомити страховика та діяти відповідно до умов розділу ХІ цих ЗУС), - 11.1.1.2, 11.1.5 розділу ХІ загальні умови страхування (обов`язок страхувальника не пізніше 24-ох годин, як тільки страхувальнику (або його довіреній особі/водію/ вигодонабувачу) стане відомо про такі події повідомити страховика за телефоном та надати інформацію про подію та обставини її настання). - п.п. 11.1.8 п. 11.1. розділу ХІ загальні умови страхування (страхувальник зобов`язаний випадку незаконного заволодіння застрахованим ТЗ протягом 15-ти (п`ятнадцяти) робочих днів, з моменту як страхувальник/вигодонабувач довідався про випадок, якщо такий випадок відбувся на території України, надати страховику, зокрема повний (в кількості зазначеній в Акті огляду ТЗ, складеному при укладанні договору страхування) комплект оригінальних ключів від ТЗ та засобів проти викрадення. В акті огляду транспортного засобу, до договору страхування, позивачка підтвердила, що має повний комплект ключів від автомобіля, але в заяві про незаконне заволодіння ТЗ зазначила, що має лише один комплект ключів. При цьому, як зазначив у відзиві відповідач, в процесі вивчення матеріалів справи по заявленому позивачкою випадку, страховику стало відомо про те, що 02 жовтня 2017р. автомобіль «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у АТ «СГ «ТАС», а тому наступний договір страхування є нікчемним, в разі не повідомлення страховика про його укладення. Також відповідач вважає, що посилання позивачки на ст. 11 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є помилковим, зазначений Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та - майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2018р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 30 жовтня 2018р. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав. зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала з приводу заявлених позовних вимог в повному обсязі, та просила суд відмовити у задоволенні позову, з посиланням на підстави, визначені у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом і не оспорювалось представниками сторін в судовому засіданні, 18 жовтня 2017р. між сторонами був укладений договір страхування, предметом якого є майнові інтереси страхувальника/застрахованої особи, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям, та працездатністю. Забезпеченим, згідно договору страхування, є автомобіль «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , строк дії договору страхування: з 19 жовтня 2017р. по 18 жовтня 2018р., страхувальником та вигодонабувачем є позивачка. 09 грудня 2017р. відбулося незаконне заволодіння застрахованим автомобілем «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] . Судом встановлено, що 12 грудня 2017р. позивач звернулася до відповідача з заявою про настання страхового випадку, незаконне заволодіння зазначеним вище автомобілем. Як вбачається з листа відповідача від 07 лютого 2018р. вих. № 908-31, відповідач повідомив позивачку про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. п. 11.2, 13.1.8, 13.1.16 договору страхування (загальні умови), ч. 3 ст. 989 ЦК України. Згідно з пунктом 9.2 розділу ІХ договору страхування (загальні умови страхування), страхувальник в межах цього договору зобов`язаний: - п. 9.2.10. при настанні випадку, який в подальшому може бути кваліфікований як страховий, негайно, але в будь-якому разі не пізніше 24-х годин з моменту настання відповідної події, повідомити Страховика та діяти відповідно до умов розділу ХІ цих ЗУС. Пунктами 11.1.1.2, 11.1.5 розділу ХІ договору страхування (загальні умови страхування) встановлено обов`язок страхувальника не пізніше 24-ох годин, як тільки страхувальнику (або його довіреній особі/водію/вигодонабувачу) стане відомо про такі події повідомити страховика за телефоном та надати інформацію про подію та обставини її настання. В судовому засіданні представник позивача не міг пояснити суду, з яких об`єктивних причин, при поданні позивачкою лише 12 грудня 2017р. відповідачу письмової заяви про незаконне заволодіння транспортним засобом, в порушення п.п. 9.2.10, 11.1.2, 11.1.5 договору страхування (загальні умови страхування ), не було повідомлено телефоном про настання події протягом 24 годин. Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, відповідно до п. 13.1 розділу ХІІІ договору страхування (загальні умови страхування), є: - п. 13.1.8 невиконання страхувальником (або його довіреними особами/водіями /вигодонабувачем) обов`язків, передбачених цим договором та/або відповідними Правилами страхування страховика. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність порушень п. 9.2.10 договору страхування (загальні умови страхування) у діях позивачки. Відповідно до п. 9.2 розділу ІХ договору страхування (загальні умови), страхувальник в межах договору страхування зобов`язаний: - п. 9.2.7. повідомити страховика та вигодонабувача: при укладанні договору страхування про інші діючі договори страхування відносно предмету цього договору. Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, відповідно до п. 13.1 розділу ХІІІ договору страхування (загальні умови страхування), є: - п. 13.1.16. неповідомлення страховика про інші діючі відносно застрахованого ТЗ та/або ДО договори страхування, за якими страхувальник має право на отримання страхового відшкодування внаслідок страхового випадку. За змістом п. 3) ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. Частиною 2 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України). Судом встановлено, і не оспорювалося представниками сторін в судовому засіданні, що 02 жовтня 2017р. автомобіль «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у АТ «СГ «ТАС». При укладанні договору страхування з відповідачем, позивачка не виконала вимоги п. 9.2.7 загальні умови страхування та не повідомила страховика про те, що автомобіль вже застрахований в АТ «СГ «ТАС». Доводи сторони позивача, що позивачці не було відомо про укладення договору добровільного страхування з АТ «СГ «ТАС», судом оцінюється критично, оскільки на підтвердження зазначених доводів, стороною позивача не було подано до суду жодного належного і допустимого доказу. Таким чином, в силу п. 3) ч. 1 ст. 989 ЦК України, суд вважає, що укладений між сторонами договір страхування є нікчемним. В судовому засіданні представником відповідача було подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та надано копії листів АТ СГ «ТАС» (№ Г1400/4205 від 25 жовтня 2018р., №Г1400/286 від 16 січня 2019р.), відповідно до яких АТ СГ «ТАС» підтвердило факт укладення договору добровільного страхування № FO-00021585 від 29 вересня 2017р., за яким застрахований автомобіль «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] . Також АТ СГ «ТАС» підтвердило факт виплати страхового відшкодування у сумі 446870,0 грн., у зв`язку з незаконним заволодінням автомобілем «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] . Посилання позивачки в позові на положення ст. 11 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які на думку сторони регулює спірні правовідносини, судом оцінюється критично, оскільки такі посилання є помилковими, тому, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За умовами страхування, а саме згідно з п.п. 11.1.8 п. 11.1. розділу ХІ договору страхування (загальні умови страхування) страхувальник зобов`язаний у випадку незаконного заволодіння застрахованим ТЗ протягом 15-ти (п`ятнадцяти) робочих днів, з моменту як страхувальник/вигодонабувач довідався про випадок, якщо такий випадок відбувся на території України, надати страховику, зокрема повний (в кількості зазначеній в Акті огляду ТЗ, складеному при укладанні договору страхування) комплект оригінальних ключів від ТЗ та засобів проти викрадення. Судом встановлено, що в Акті огляду транспортного засобу, складеному при страхуванні автомобіля, позивачка підтвердила, що має повний комплект ключів від автомобіля «Audi A4» д.н.з. [NUMBER] , але в заяві про незаконне заволодіння ТЗ зазначила, що має лише один комплект ключів. У відповіді на запит від 27 грудня 2017р. № 12945/42/03/08-17, наданої Пустомитівським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, зазначено, що до кримінального провадження долучено лише один ключ від автомобіля «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] . За умовами п. 11.2. розділу ХІ, якщо страхувальник (або його довірена особа/водій/вигодонабувач) не виконає будь-яку з вищевказаних вимог, страховик має право зменшити розмір або відмовити у виплаті страхового відшкодування. Судом встановлено порушення позивачкою п.п. 11.1.8 п. 11.1. розділу ХІ договору страхування (загальні умови страхування). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивачкою порушено п.п. 9.2.7, 9.2.10, 11.1.2, 11.1.5, 11.1.8 договору страхування (загальні умови страхування), п. 3) ч. я ст. 989 ЦК України, суд вважає, що відповідач правомірно прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed