Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

В березні 2019 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів грошової допомоги та просив суд стягнути з [PERSON] на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надміру виплачені кошти щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з липня 2016 року по жовтень 2016 року, та з січня 2017 року по червень 2017 року в загальній сумі 9716,64 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі поданих відповідачкою [PERSON] протягом 2014-2017 років заяв та відповідних документів, рішеннями органу соціального захисту населення відповідачці [PERSON] було\~призначено та\~виплачено грошову\~допомогу на\~проживання як\~внутрішньо переміщеній\~особі. 04.05.2018 року з метою здійснення перевірки, відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, позивачем було подано запит №08-00-019-19768 до Держприкордонслужби та отримано відповідь №08-02-30294 від 25.05.2018 року, відповідно до якої встановлено, що відповідачка [PERSON] здійснила перетин кордону на непідконтрольну територію України на 174 дні в період з 22.07.2016 року по 11.07.2017 року та 19.01.2017 року по 23.06.2017 року на 156 днів. Пунктом 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 01\~жовтня 2014\~року №505 передбачено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Таким чином, з липня 2016 року по червень 2017 року позивач переплатив відповідачці грошову допомогу в загальному розмірі 9716,64 грн., тому звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача Січка О.Д. позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, по невідомим суду причинам, хоча про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву та заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надала. Тому на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 22.12.2014 року відповідачка [PERSON] вперше звернулася до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про взяття її на облік та для надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 01\~жовтня 2014\~року №505 (далі\~ Порядок\~№505) З умовами призначення і виплати допомоги, передбаченої Порядком №505 відповідачка була повідомлена під підпис. В результаті чого, відповідно до положень Порядку №505 відповідачку [PERSON] було взято на облік та рішенням Управління соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 23.12.2014 року призначено вищезазначену допомогу. Протягом 2014-2017 pоків відповідачка [PERSON] отримувала дану допомогу, про що приймались відповідні рішення (а.с. 8-20). 04.05.2018 року з метою здійснення перевірки, відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, позивачем було подано запит №08-00-019-19768 до Держприкордонслужби та отримано відповідь №08-02-30294 від 25.05.2018 року, відповідно до якої встановлено, що відповідачка [PERSON] здійснила перетин кордону на непідконтрольну територію України на 174 дні в період з 22.07.2016 року по 11.07.2017 року та 19.01.2017 року по 23.06.2017 року на 156 днів (а.с. 21-24). Пунктом 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 01\~жовтня 2014\~року №505 передбачено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Згідно наданого позивачем розрахунку встановлено, що з липня 2016 року по червень 2017 року позивач переплатив відповідачці грошову допомогу в загальному розмірі 9716,64 грн. (а.с. 25). Частиною першою статті 46\~Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод внутрішньо\~переміщених осіб» встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам урегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 01\~жовтня 2014\~року №505 (далі Порядок №505). Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9\~цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об`єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону. Питання щодо повернення безпідставно сплачених коштів вирішується відповідно до пункту 11 Порядку №505, згідно з яким, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215\~ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] звертаючись протягом 2014-2017 років до Департаменту із заявами про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, після чого їй була призначена грошова допомога, у період з 22.07.2016 року по 12.01.2017 року перебувала на непідконтрольній території 174 дні, а у період з 19.01.2017 року по 24.06.2017 року перебувала на непідконтрольній території 156 днів. З огляду на встановлені обставини та наявні докази у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для повернення отриманих коштів, які були виплачені [PERSON] за період з липня по жовтень 2016 року та з січня по червень 2017 року в загальному розмірі 9716,64 грн., оскільки виплати у вказані періоди здійснювалися саме на підставі заяв відповідачки [PERSON] , яка не повідомила позивача про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги. Тому позов підлягає задоволенню повністю. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення заявленого позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved