Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, вважає скаргу частково обґрунтованою, а рішення по суті позовних вимог законним, таким, що підлягає зміні в частині стягнення судових витрат, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за № 2935 від 16.09.2008р., на праві приватної власності належить нежитлове приміщення [ADDRESS] В квартирі № [NUMBER] вказаного будинку, що знаходиться на наступному поверсі над квартирою позивачки, проживають [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою, з якої вбачаться, що останні зареєстровані в даній квартирі. 21.01.2009, 29.12.2010, 14.02.2011 та 14.04.2011 рр. була залита квартира позивачки. Відповідно до 4 актів, складених представниками КЖЕП №25 від 21.01.2009 року, 29.12.2010 року, 14.02.2011 року та 14.04.2011 року причинами залиття квартири № [NUMBER] були: лопнувший сифон на кухні, несправність сантехнічного обладнання, а саме: несправність змішувачів, квартирної каналізації, зливного бачка, недбале відношення мешканців квартири [NUMBER] вказаного будинку до експлуатації сантехнічних приладів, в ванній кімнаті відсутні сантехнічні прилади (умивальник), змішувач знаходиться в аварійному стані і потребує заміни, під квартирною розводкою інженерних мереж на підлозі мали місце залиття (мокрі плями), в санвузлі зливний бачок знаходиться в аварійному стані, відсутня кришка бачка, під унітазом на підлозі знаходяться сліди залиття (мокрі плями) по периметру всієї підлоги, в кухні на підлозі порушення стяжки підлоги розміром 0,4 х 0,4 м. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч.2 ст. 22 ЦК України вказано, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно кошторису № 18/2 від 18 квітня 2011 року та відповідних платіжних документів, що були надані позивачкою, загальна вартість відновлювальних робіт після залиття приміщення складає 23645,50 коп.. Задовольняючи позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23645, 50 грн., суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про неправомірний характер дій відповідачів по справі, що виразився в халатному та недбалому користуванню сантехнічним обладнанням в своїй квартирі, наявності між такими діями і заподіяною шкодою майну позивачки безпосереднього причинного зв'язку і вини відповідачів та, виходячи з принципів розумності та справедливості, ст. 1167 ЦК України задовольнив позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.. Посилання апелянта на те, що за час його проживання в квартирі він не пам'ятає випадків протікання сантехніки, залиття інших приміщень та те, що працівники КЖЕП № 25 не приходили в їхню квартиру та не складали акти про несправність сантехніки, не заслуговують на увагу, оскільки протирічать наданим доказам. За змістом ст. 1166 ЦК України у правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Статтями 10,60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачами не надано жодного доказу того, що факт залиття квартири позивачки стався не з їх вини. Крім того, посилання апелянта на те, що в рішенні відсутні докази, що відповідачі є наймачами або власниками спірної квартири, - спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою, з якої вбачається, що відповідачі зареєстровані у даній квартирі. Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на законність рішення. Разом з тим, стягуючи з відповідачів солідарно судові витрати по справі в розмірі 245,00 грн. суд першої інстанції не врахував, що нормами діючого законодавства не передбачено стягнення судових витрат в такому порядку, тому апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду в цій частині змінити на підставі ст. 309 ЦПК України, стягнувши з кожного із відповідачів судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивачки в розмірі по 182,50 грн..

Outcome: partial