Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Кремінського районного суду Луганської області з цивільним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 17236,30 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 28.05.2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з метою отримання кредиту відповідач підписала заяву б/н від 28.05.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді відновлювального кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківським послуг, що діяли станом на момент підписання анкети - заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті - заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 17 січня 2021 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 17236,30 грн., з яких: 16890,82 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 345,48 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а тому позивач просить стягнути зазначену заборгованість та 2270,00 грн. судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Кремінського районного суду Луганської області від 16 лютого 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні та постановити рішення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вдійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28 травня 2010 року [PERSON] отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та висловив згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку складають між ним та банком кредитний договір. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила [PERSON] не підписані (а.с. 18-43). Як вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без номеру та дати, 15.06.2009 року відбувся старт карткового рахунку, 11.10.2013 року встановлено кредитний ліміт 15300,00 грн., 21.11.2013 року він був збільшений до 16200,00 грн., 30.12.2019 року кредитний ліміт зменшений до 0,00 грн. (а.с. 15). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без номеру та дати, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 15.06.2009 року - [NUMBER] , термін дії 11/12; 17.12.2010 року - [NUMBER] , термін дії 11/14; 11.10.2013 року - [NUMBER] , термін дії 05/17; 11.07.2014 року - [NUMBER] , термін дії 04/18; 07.09.2018 року - [NUMBER] , термін дії 04/22 (а.с. 16). Згідно з розрахунком заборгованості за договором без номера №б/н від 28.05.2010 року, станом на 17.01.2021 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає: 17236,30 грн., з яких: 16890,82 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 345,48 грн. заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 7-14). Із встановлених обставин вбачається, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування через поточний рахунок), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача як кредитора у цьому зобов`язанні отримати виданий йому кредит, сплатити процентів за його користування та комісійних винагород, а також неустойку за порушення грошових зобов`язань за договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі статті ст. 536 ЦК України вбачається, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ч. 1 ст. 651 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту у виді встановленого ліміту на кредитну картку; позивач надав відповідачу змогу користуватися кредитними коштами зі сплатою відсотків за таке використання відповідно до досягнутої домовленості, а відповідач користувався грошовими коштами, умови договору не виконував, внаслідок чого станом на 17 січня 2021 року виникла заборгованість 17236,30 грн. Заборгованість відповідає розрахунку, що наданий до позовної заяви, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному розмірі. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №PROM2BHFEU від 22 січня 2021 р. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інші 50% стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved