Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

АТ «Альфа-Банк», звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.12.2005 року укладено кредитний договір № 370 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 19.12.2005 року, АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір, відповідно до якого банку передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за [ADDRESS] . 03 липня 2009 року між вищевказаним сторонами укладено додатковий договір № 1 про зміну умов договору іпотеки № 370 від 19.12.2005 року, за умовами якого змінено п. 1.4.1 та вказано, «повернення кредиту в сумі 37 634,56 доларів США 56 центів з кінцевим терміном повернення заборгованості 14.12.2020 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобов`язання. Посилається на те, що АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», 14.06.2010 року, було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в ПАТ «Укрсоцбанк», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на АТ «Укрсоцбанк». Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити передавальний акт. Згідно підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків банку, що приєднується, виникає у банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом затвердженим загальними зборами банку, що приєднується та банку-правонаступника. Банк-правонаступник у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено передавальний акт, у відповідності до якого AT «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Зазначає, що на даний час, власником спірного майна є [PERSON] . Просить суд, ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру за [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 370 від 19.12.2005 року, а саме: строкова заборгованість - 4590.08 дол. США, прострочена заборгованість - 25607.00 дол. США, строкова заборгованість по нарахованих % - 279,74 дол. США, прострочена заборгованість по нарахованих % - 32767,63 дол. США на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська 100, МФО 300023, п/р № [NUMBER] , ЄДРПОУ 00039019, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом в сумі - 739 507,00 гри. Виселити [PERSON] , [INFO] р.н. , [PERSON] , [INFO] р.н., [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - з квартири за [ADDRESS] . Встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п.10 ст.265 ЦПК. Стягнути солідарно з відповідачів на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» - витрати по сплаті судового збору у сумі - 13 013,61 грн. 04 жовтня 2019 року [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, вказуючи, на те, що вказану квартиру він купив не за кредитні кошти, як вказано в позові, зазначив, що він не має іншого житлового приміщення в якому зміг б проживати з сім`єю, також зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності, а тому просив відмовити у задоволенні позову. 04 листопада 2019 року АТ «Альфа-Банк» подало до суду заяву про заміну сторони її правонаступником, в якій просила залучити до участі у справі замість позивача АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника АТ «Альфа-Банк». 04 листопада 2019 року Глибоцьким районним судом винесено ухвалу, якою замінено позивача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» його правонаступником Акціонерним товариством «Альфа-Банк». 27 січня 2020 року представник АТ «Альфа-Банк» направила до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначила, що кредитні кошти [PERSON] видавалися на купівлю іпотечної квартири, а тому його доводи, що вказане житло придбане не за іпотечні кошти не є обґрунтованими. Також вказала, що у власності [PERSON] перебувають житлові приміщення, в які він може переїхати жити з своєю сім`єю. Крім того вказує на те, що заява відповідача про застосування строку позовної давності є безпідставною, оскільки вимога банку не містить вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, строк дії якого закінчується тільки в грудні 2020 року, при цьому жодних доказів направлення та отримання таких вимог відповідачами не надано. Тому, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовільнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилався на її необґрунтованість та безпідставність, а також просив суд застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, клопотань до суду не направляли, а тому суд вважає, що справу можна розглянути в їх відсутність. Представник третьої особи служби у справах дітей Глибоцької РДА Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного. На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, шо 19 грудня 2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»», правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 36 270 доларів США, зі сплатою 11,5 процентів річних, згідно визначеним порядком погашенням основної заборгованості, а останній зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом у строк та на умовах, визначених кредитним договором, а саме до 14 грудня 2020 року. Із метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 19 грудня 2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладений договір іпотеки (майнової поруки), за умовами якого останній передав в іпотеку квартиру за адресою [ADDRESS] , що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2005 року. 03 липня 2009 року між вищевказаним сторонами укладено додатковий договір № 1 про зміну умов договору іпотеки № 370 від 19.12.2005 року, за умовами якого змінено п. 1.4.1 та вказано, «повернення кредиту в сумі 37 634,56 доларів США 56 центів з кінцевим терміном повернення заборгованості 14.12.2020 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобов`язання. Згідно з розрахунком заборгованості відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, допустив утворення заборгованості, яка становить 63 244,45 дол. США та складається з: строкова заборгованості за кредитом у розмірі 4590,08 дол. США; прострочена заборгованість 25 607 дол. США; строкова заборгованість заборгованості за відсотками у розмірі 279,74 дол. США; прострочена заборгованість за нарахованими % 32 762,63 дол. США. 20 серпня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до відповідача [PERSON] з листом № 09.202-11/183 в якому повідомив останньому, що неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за договором кредиту, а саме відмова від повернення чергових частин кредиту згідно з графіком, передбаченим договором кредиту, несплата відсотків за користування кредитними коштами, призвело до виникнення заборгованості в сумі 51 678,48 доларів США. Враховуючи викладене, останньому було запропоновано повернути заборгованість за кредитом, відсоткам та пенею. Суд відхиляє посилання представника позивача на те, що такої вимоги банком відповідачу не надсилалося, оскільки, в судовому засіданні було оглянуто оригінал, отриманої відповідачем вимоги від 20.08.2015 року № 09.202-11/183. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивний (сам факт порушення права) так і суб`єктивний (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-267цс15, від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152цс14. 20 серпня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» скористалося своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, та змінило строк виконання основного зобов`язання, звернувшись до [PERSON] з листом № 09.202-11/183 в якому запропоновано повернути заборгованість за кредитом та відсоткам. З позовом АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду 10 липня 2019 року, тобто зі спливом строку позовної давності. Наявність передбачених статтею 264 ЦК України підстав для переривання перебігу позовної давності щодо пред`явлення вказаного позову, які б дозволяли зробити висновок про дотримання при поданні позову встановленого законом строку позовної давності, не встановлено. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подавали до суду заяву про застосування строків позовної давності. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed