Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до [PERSON] з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 103234,35 доларів США, що за курсом 28,30 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.09.2020 року складає 2921534,93 грн за кредитним договором №VIK0G100001421 від 07.06.2007 року, яка складається з наступного: 32489,19 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 59208,31 дол США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 11536, 95 дол США заборгованість із комісії за користування кредитом. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20.09.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №VIK0G100001421 від 07.06.2007 у сумі 9751,16 доларів США (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят один долар 16 центів), що за офіційним курсом 26,7028 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.09.2021 становить 260393,02 гривень (двісті шістдесят тисяч триста дев`яносто три гривні, 02 коп.) та 345,14 гривень (триста сорок п`ять гривень 14 копійок) судового збору. Представником відповідача адвокатом Федоровим А.Ю. у судовому засіданні в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України зроблено заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення. У рішенні суду від 20 вересня 2021 року згідно з положеннями ч. 8 ст. 141, п. 5 ч. 7 ст. 265, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України зазначено про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу. Встановлено відповідачеві строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення суду. Роз`яснено, що у разі неподання таких доказів заява про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу залишиться без розгляду. 27 вересня 2021 року адвокат Федоров А.Ю. через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про відшкодування судових витрат за надання правової допомоги в сумі 45000 грн. Заявник вказав, що витрати на правничу допомогу, наданих адвокатом Грищишину Ю.Д., становлять 50000 грн, що погоджено сторонами у договорі про надання правничої допомоги №13-12/2019 від 13.12.2019 та додатковими угодами до нього №2 від 03.01.2020, акту №1 прийому-передачі виконаних робіт від 12.09.2020 з детальним описом робіт, додатковою угодою №3 від 12.09.2021 та акту №1 від 20.09.2021 з детальним описом робіт, а також доказами здійсненої оплати. Вказана правова допомога надавалася у цій справі. Про орієнтовний розрахунок судових витрат саме в такому розмірі було зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву. З огляду на те, що судом було частково задоволено позовні вимоги, сума витрат на правничу допомогу пропорційна розміру позовних вимог у яких відмовлено становить 45000 грн, яку просив стягнути з позивача. У судовому засіданні адвокат Федоров А.Ю. вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу підтримав. Додатково вказав, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу ним надані у строк, встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України, оскільки нормами чинного законодавства передбачено на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що потребувало відображення усіх видів правничної допомоги на усіх стадіях процесу, а також складання акту-прийому передачі виконаних робіт, а тому подання такого опису та усіх інших доказів у справі було можливе лише після оголошення судового рішення у справі, при цьому орієнтовний розрахунок судових витрат у справі був відображений у відзиві на позовну заяву, сума заявлених витрат до відшкодування пропорційна розміру вимог, у задоволенні яких відмовлено. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Поліщук Т.В. проти задоволення заяви заперечила. Пояснила, що докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат у справі в порушення вимог ч.1 ст. 246 ЦПК України були подані суду після оголошення рішення у справі без поважних причин, оскільки про такі фактично понесені витрати відповідачеві було відомо ще 09.01.2020 та 12.09.2020 року, тобто до завершення судових дебатів. Крім цього представником відповідача не обґрунтовано розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу саме у сумі 45000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (чч. 1-3 ст. 134 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. За змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом договору про надання правничої допомоги №13-12/2019 від 13.12.2019, укладеного між адвокатом Федоровим Ю.А. та Грищишиним Ю.Д. адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу клієнту з визначених ним питань по кожному окремому дорученні (п.2.1 договору). За надану правничу допомогу за п.2.1 цього договору клієнт сплачує адвокату гонорар. Гонорар адвокату сплачується за кожне окреме доручення. Конкретний строк надання, обсяг, порядок оплати правничої допомоги та підтвердження виконання зобов`язань адвоката перед клієнтом визначаються додатковими угодами до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Згідно з п.п.1.1, 1.4 Додаткової угоди №2 до договору №13-12/2019 від 03.01.2020 клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати правничу допомогу в питаннях пов`язаних з захистом та представництвом прав і інтересів клієнта під час оскарження заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області по справі № 132/629/15-ц. Для виконання доручення клієнт сплачує гонорар в розмірі 10000 грн. 12.09.2020 було підписано актом прийому-передачі виконаних робіт №1 до Додаткової угоди №2 до договору №13-12/2019, в якому наведений детальний опис виконаних адвокатом робіт та витрачений ним час. Згідно з п.п.1.1, 1.4 Додаткової угоди №3 до договору №13-12/2019 від 1 клієнт 12.09.2020 клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати правничу допомогу в питаннях пов`язаних з захистом та представництвом прав і інтересів клієнта під час розгляду по справі № 132/629/15-ц в Калинівському районному суді Вінницької області. Для виконання доручення клієнт сплачує гонорар в розмірі 40000 грн. 20.09.2021 було підписано актом прийому-передачі виконаних робіт №1 до Додаткової угоди №2 до договору №13-12/2019, в якому наведений детальний опис виконаних адвокатом робіт та витрачений ним час. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №03/01-2020 від 09.01.2020 [PERSON] сплачено гонорар в сумі 10000 грн, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №12/09-2020 від 12.09.2020 [PERSON] сплачено гонорар в сумі 40000 грн. У відзиві на позовну заяву адвокатом Федоровим Ю.А. було зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 50000 грн. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях чч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року (справа № 727/4597/19) зробив висновок, що відкриття власного рахунку адвокатом не є обов`язком, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо того, що представник відповідача без поважних причин подав докази на підтвердження понесених ним витрат лише після закінчення судових дебатів, оскільки представник відповідача заявляючи до відшкодування витрати на правничу допомогу діяв в межах положень 134, 141 ЦПК України та відповідно до умов договору про надання правничої допомоги. Сума судових витрат, заявлена до відшкодування, не перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору підтверджується поданими доказами (договорів, рахунків тощо), клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами з підстав неспівмірності витрат позивачем не заявлено. Оскільки судом задоволено позовні вимоги позивача на суму 9571, 16 дол США, з 103234,45 дол США заявлених позивачем у позові, то пропорційно до розміру вимог, у задоволенні яких відмовлено, представником відповідача заявлено до відшкодування 45 000 грн витрат на правничу допомогу з 50000 грн фактично понесених. З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених відповідачами судових витрат, вищезазначених критеріїв та того, що представник позивача не надав суду заперечень щодо неспівмірності судових витрат у справі, суд дійшов висновку, що розмір понесених відповідачем [PERSON] судових витрат за вирішення цієї справи, підтверджений належними та допустимими доказами, та тому з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] підлягають стягненю витрати на правничу допомогу в сумі 45000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved