overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований відповідач. З 2006 року відповідач в будинку не проживає. Просила визнати відповідача таким що втратив право користуватися житлом та зняти його з реєстрації у квартирі [ADDRESS], яка належить позивачці. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, повідомлений про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явилися двічі, повідомлені про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.09.1995 року, належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований відповідач. З 2006 року відповідач в квартирі не проживає, це підтверджується актами депутата Боярської міської ради Блик З.О. від 16.10.2013 року, 13.08.2013 року та від 12.06.2013 року. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Названі вище обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 6 травня 2006 року виконкомом Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є двоє синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] з позовом не погодився. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Толокунської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік , [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка розміром 0,1200 га, кадастровий номер 3221888600:17:126:0220, призначена для ведення індивідуального садівництва, розташована на території Толокунської сільської ради, Вишгородського району Київської області. За життя чоловік не встиг зареєструвати своє право на земельну ділянку, оскільки помер. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач - представник Толокунської сільської ради в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду листа про визнання позову. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка розміром 0,1200 га, кадастровий номер 3221888600:17:126:0220, призначена для ведення індивідуального садівництва, розташована на території Толокунської сільської ради, Вишгородського району Київської області. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 3221888600:17:126:0220 вбачається, що дана земельна ділянка належить на праві власності [PERSON] (а.с.9). Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд вважає доведеним право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON]. [PERSON] в передбачений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON], заведено спадкову справу №317/2013, на житловий будинок та грошові внески 17 грудня 2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Суд вважає, що визнання права власності на земельну ділянку за позивачкою не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє. На підставі ст.ст. 1217,1218,1220,1225,1270,1273 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вона вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2014 року до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення та вказував, що він буде сам давати гроші дітям без рішення суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.3). Дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 27.05.2005 року шлюб із відповідачем існує формально. До моменту укладення шлюбу та під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різницю характерів, поглядів на спільне життя та втрату довіри один до одного. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду електронною поштою заяву, в якій просить судове засідання провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2005 року. До моменту укладення шлюбу та під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Примирення, а також подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхнім дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Вимоги в частині залишення з позивачкою дітей, суд вважає такими, що заявлені передчасно, оскільки спір між сторонами з цих питань відсутній.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи за місцем його реєстрації, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову / а.с. 6, 7, 10, 12 /. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 11 листопада 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 453, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу/ а.с. 3 /. Для позивачки це повторний, а для відповідача перший шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, сторони не проживають. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка просить залишити їй післяшлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, зазначивши у своїх поясненнях про те, що їх шлюб дійсно припинено і на примирення він не погоджується. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17 серпня 2002 року в відділі РАГС Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 176, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають малолітню дочку, [INFO] / а.с. 4 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень сторін, вони не проживають. В даний час сімейних відносин не підтримують. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 10 липня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, виховання дітей, ведення домашнього господарства. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. З 03.03.2014 року відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з 03 березня 2014 року, збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. В судове засідання відповідач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачкою, шлюбні відносини припинені з 03 березня 2014 року, збереження шлюбу неможливо, майновий спір відсутній. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 03 березня 2014 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 18 вересня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із несумісністю характерів. З квітня 2013 року відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з квітня 2013 року, збереження шлюбу неможливо, майновий спір буде вирішений в іншому судовому засіданні. В судове засідання відповідач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачкою, шлюбні відносини припинені з квітня 2013 року, збереження шлюбу неможливо, майновий спір буде вирішений в іншому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 23 вересня 1986 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина-[PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки починаючи з 2001 року дрібні непорозуміння, що виникали під час стосунків з відповідачем, в більшому стали переходити в сутички і скандали. Відповідач не приділяв достатньої уваги до неї, як до жінки, у зв'язку з чим між нею та відповідачем склалися неприязне ні стосунки, шлюбні відносини між ними остаточно припинилися. Позивачка вважає, що збереження шлюбу неможливе, а призначення строку для примирення недоцільним. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з 2001 року, збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявою позивачки, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 2001 року, подальше збереження шлюбу неможливо. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 08.06.1996 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Просила стягнути кошти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву, де просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, до суду направив заяву, де просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08.06.1996 року, це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області 23.04.2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Малютянською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 06.02.1997 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 29.09.2004 року. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, це підтверджується довідкою №66 виданою виконавчим комітетом Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 26.02.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 25.11.1995 року по 26.12.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Просила стягнути кошти на утримання дітей у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, до суду направив заяву, де просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 25.11.1995 року по 26.12.2013 року, це підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області Києво-Святошингського району 26.03.2004 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області Києво-Святошингського району 25.01.2007 року. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, це підтверджується довідками №920 та №922 виданою виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 18.03.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved