Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї 14717,30 грн кредитної заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 02.02.2016р. з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала заяву б/н, за умовами якої отримала кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши дану заяву, відповідач також підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, давши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 28.11.2019р. виникла кредитна заборгованість в розмірі 14717,30 грн, що включає: 0,00 грн - борг за поточним тілом кредиту, 2270,00 грн - борг за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - борг за нарахованими процентами, 0,00 грн - борг за простроченими процентами, 316,83 грн - борг за нарахованими процентами на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 10953,46 грн - нараховано пені, 0,00 грн - нараховано комісії, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), яку банк просить стягнути на свою користь. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (згідно заявки), але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифи банку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 02 лютого 2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , банк надав відповідачці кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 500,00 грн, базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 3,6% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка повинна була щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на їх неоспорювання відповідачкою та приписи ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно (згідно розрахунку заборгованості останній платіж внесено 26.10.2018р.), в зв`язку з чим, їй установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 28 листопада 2019 року складає 14717,30 грн, з яких: 0,00 грн - борг за поточним тілом кредиту, 2270,00 грн - борг за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - борг за нарахованими процентами, 0,00 грн - борг за простроченими процентами, 316,83 грн - борг за нарахованими процентами на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 10953,46 грн - нараховано пені, 0,00 грн - нараховано комісії, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачкою. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог установи банку, а відсутність у неї коштів не може бути підставою для звільнення її від погашення кредитної заборгованості. Разом з тим, приписами ч.3 ст.551 ЦК України визначено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, приписи ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства (справедливість, добросовісність, розумність) та ч.4 ст.12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість [PERSON] за поточним тілом кредиту становить - 0,00 грн, за простроченим тілом кредиту - 2270,00 грн, по нарахованих процентах на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 316,83 грн, а разом - 2586,83 грн, що слід вважати збитками установи банку.Водночас нарахована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вказану суму неустойка (пеня, штраф) складає 11453,46 грн (10953,46 + 500,00), що в 4,43 рази перевищує розмір збитків банківської установи і є явно неспіврозмірною. В даному випадку, зважаючи на ступінь виконання боржником своїх зобов`язань (відсутність заборгованості за поточним тілом кредиту, нарахованими та простроченими основними процентами), неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача кредитних послуг та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Тому, розмір неустойки за прострочення [PERSON] кредитних зобов`язань суд вважає за необхідне зменшити до розміру збитків 2500,00 грн (зменшується розмір пені та виключається штраф). Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року по справі №6-100цс14, й підстав відступати від неї не вбачається. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 5086,83 грн, з яких: 2270,00 грн - борг за простроченим тілом кредиту, 316,83 грн - борг за нарахованими процентами на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 2500,00 грн - неустойка (пеня). Відповідно до ст.141 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р., з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial