Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якому вказує, що 15.09.2011 р. між Банком та Відповідачем був укладений договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своє зобовязання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав та має заборгованість в розмірі 12\~215 грн. 44 коп., з яких 6 000 грн. 19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 371 грн. 79 коп. заборгованість по пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 557 грн. 88 коп. штраф (процентна складова), яку просять стягнути з Відповідача, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання, в якому позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути у відсутності представника Банку та проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Зі згоди представника позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~У ст. 611 ЦК України зазначена, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~У ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Встановлено, що 15.09.2011 р. між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своє зобовязання по поверненню кредиту відповідач повністю не виконав та, згідно розрахунку позивача, має заборгованість в розмірі 12 429 грн. 86 коп., що складається з 6 000 грн. 19 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 371 грн. 79 коп. заборгованості по пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 557 грн. 88 коп. штраф (процентна складова). Позов в частині стягнення 6 000 грн. 19 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 5 371 грн. 79 коп. заборгованості по пені, що складає 11 371 грн. 98 коп. підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 549 ЦК, згідно з якою штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, суд вважає, що їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15 та від 11.10.2017 р. № 347/1910/15-ц. За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 557 грн. 88 коп.). З Відповідача повинні бути стягнуті на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial