overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

в березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2012 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.11.2014 року позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: ГУЮ у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Оскільки при залишенні позову без розгляду не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову [PERSON] просила суд постановити ухвалу, якою зняти арешт з квартири [ADDRESS]. В судове засідання заявник не з'явилась. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Суд визнав можливим розглянути заяву про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторін. Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, вказавши, що вона народилась 05 березня 1998 року, на даний час не досягла шлюбного віку, бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], з яким підтримує близькі стосунки та від якого вагітна. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з'явились. До судового засідання від заявника [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона просила справу слухати у її відсутності, свою заяву про надання права на шлюб підтримала. Заінтересовані особи - [PERSON] (особа, з якою заявник бажає зареєструвати шлюб) та [PERSON] (мати заявника), кожен окремо, подали суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності та заяву [PERSON] задовольнити. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що 05 березня 1998 року народилась [PERSON], яка підтримує близькі стосунки з [PERSON], від якого вагітна та з яким бажає зареєструвати шлюб, проте на момент розгляду справи не досягла шлюбного віку. Зазначені обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження заявника та її паспорта; паспорта [PERSON]; довідки Волочиської центральної районної лікарні № 58 від 18 лютого 2015 року про вагітність [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що надання права на шлюб відповідатиме інтересам заявника, яка досягла шістнадцяти років, а тому її заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сім'я фактично розпалася, вони проживають окремо, не кохають один одного та не бажають бути разом, тому вона категорично заперечує проти призначення будь-яких строків для примирення й наполягає на розірванні шлюбу. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 42; у сторін це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, згодом сімейне життя з відповідачем стало погіршуватися у зв'язку з різними поглядами на життя, виховання дитини та планами на майбутнє, а також в зв'язку з тим, що вони втратити почуття любові один до одного та не бажають бути разом, тому в липні 2014 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Також позивач зазначає, що вона вважає збереження шлюбу з відповідачем недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Крім того, позивач стверджує, що вона і відповідач досягли згоди щодо того, що, після розірвання їх шлюбу, їх малолітній син [PERSON], [INFO], буде проживати разом з нею. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 24 жовтня 1981 року, який зареєстрований Березівською сільською радою Устинівського району Кірово-градської області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя дітей не має, спільне життя не склалось через постійні непорозуміння, сварки. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та просить задовольнити позов. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задово-ленню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом не проживають з вересня 1983 року та спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей ? [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони в судове засідання не з'явились. Від представника позивача, [PERSON], до суду надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила справу слухати у відсутності представника позивача. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 березня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ? [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від заробітку щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки ? Вікторії, [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача у справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони в судове засідання не зявились. До судового засідання позивач подала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги з викладених у позові підстав та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання 08 червня 2015 року не зявився з невідомих суду. 20 травня 2015 року подав суду заяву, згідно з якою позов не визнав повністю. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача у справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 березня 2015 року і до повноліття дітей. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 650 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - Ілля, [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог пози-вач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно. Вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2009 року. Неповнолітня дитина проживає разом з нею, а відповідач, проживаючи окремо, не приймає участі в утриманні доньки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої в свідоцтві про народження записані відповідач [PERSON] та позивач [PERSON]. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Відповідно довідки виконавчого комітету Теплицької селищної ради за №707 від 26 лютого 2015 року до складу сім'ї [PERSON] входять: донька [PERSON], 2011 року народження, та чоловік [PERSON]. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який визначено Законом України „Про Державний бюджет України на 2015 рік», з 01 січня 2015 року становить 1 032 грн.. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, який визнав позов, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що позивач має постійне місце роботи, з нею проживає неповнолітня дитина, відповідач [PERSON] не працює, доказів про матеріальний стан та стан здоров'я відповідач не подав, враховуючи положення закону про те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що донька навчається на денному відділенні Вінницького національного аграрного університету контрактної форми навчання, у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги частково зменшила, просить стягувати 400 грн. щомісячно на утримання доньки, яка продовжує навчання. Вказала, що донька навчається за контрактною формою навчання, стипендії не отримує. Вона з усіх сил підтримує доньку, а відповідач, проживаючи окремо, не надає матеріальної допомоги дитині. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що інколи надає матеріальні кошти доньці. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилась [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. [PERSON] навчається на першому курсі Вінницького національного аграрного університету денної контрактної форми навчання, термін навчання з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2018 року, що підтверджується договором про навчання від 19 серпня 2014 року №007.14д-Т, укладеним між навчальним закладом та [PERSON]. У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи те, що повнолітня донька відповідача [PERSON] у зв'язку з навчанням на денній формі навчання потребує матеріальної допомоги, враховуючи, що вона не отримує стипендії, інших доходів немає, те, що позивач [PERSON], яка є її матір'ю, має постійне місце роботи, також має обов'язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, та приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, має постійне місце роботи, тому має можливість надавати таку матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів - 400 гривень щомісячно. Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved