Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] померла її мати - [PERSON] , а [INFO] помер її брат - [PERSON] . Після смерті батьків її брат [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем після смерті брата є позивачка. Факт родинних відносин підтверджується документально. Після смерті брата позивачка фактично прийняла спадщину, але у зв`язку із загостренням ситуації в Україні щодо спалаху вірусної хвороби та розпорядженням КМУ про необхідність перебування у дома людям похилого віку, позивачка не мала можливості звернутися своєчасно до нотаріусу та інших установ. У зазначений період вона перебувала на лікуванні вдома, з загостренням хронічних захворювань, про що надає медичні документи. Також вказує, що зазначені обставини поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть підтвердити свідки, які проживають поруч із позивачкою. У лютому 2021 року позивачка звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їй повідомили про відмову у відкритті спадкової справи у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк та не була зареєстрована разом із спадкодавцем. На підставі цього, посилаючись на положення 1270, 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Васильєва Н.В., у судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її присутності за наявними матеріалами та прийняти рішення на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 3 статті 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить наявне у справі свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.09.1971 року. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , які є батьками позивачки, з жовтня 1948 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Отже, з урахуванням вказаних письмових доказів, позивачка є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] мати позивачки [PERSON] померла, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] рідний брат позивачки [PERSON] помер, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про поховання [PERSON] , а також договором-замовлення, фіскальними чеками, накладними, позивачка займалась організацією поховання рідного брата та несла всі матеріальні витрати. Згідно з квитанціями позивачка після смерті брата сплачувала всі відповідні житлово-комунальні послуги, які надходили по домоволодінню за адресою: [ADDRESS] . Згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 03.10.1990 року [PERSON] на праві власності належав жилий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з домовою книгою для прописки громадян, [PERSON] та [PERSON] , а також їх син разом проживали та були зареєстровані в будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листом з Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 07.06.2021 року та наданою на запит суду Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру проінформовано про відсутність за даними Спадкового реєстру заведеної спадкової справи до майна померлого [INFO] брата позивачки - [PERSON] . Згідно з листом з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 20.07.2021 року та наданою на запит суду Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру проінформовано про відсутність за даними Спадкового реєстру заведеної спадкової справи до майна померлої [INFO] матері позивачки - [PERSON] . Згідно з листом з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 13.07.2021 року на запит суду проінформовано про наявність в справі нотаріальної контори спадкової справи №796/2007 до майна померлого [INFO] батька позивачки - [PERSON] . Одним із осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини, були діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . Однак свідоцтв про право на спадщину за законом не видавалось. Згідно з актом №3 про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом, від 08.07.2005 року, направленням на ВТЕК та довідкою МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 2005 року позивачка [PERSON] отримала виробничу травму та безстроково отримала 25% втрати працездатності. Згідно з показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позивачка доглядала за покійним братом [PERSON] та після смерті займалась організацією поховання та несла всі витрати по похованню та утриманню його майна. Після смерті брата позивачка кілька місяців хворіла на коронавірусну інфекцію та не мала сил та змоги вийти до нотаріальної контори, у зв`язку із цим у побуті їй допомагали вказані сусіди-свідки. При вирішенні спору суд керується наступними положеннями закону. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка у передбачений законом шестимісячний строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька, а також належним чином не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України. Проте, вирішуючи питання про наявність поважної причини для пропуску встановленого законом шестимісячного строку, суд виходить із декількох загальновідомих обставин. Так, згідно з наказом президента України №116/2018 від 30 квітня 2018 року введено дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (додається, для службового користування). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України було введено карантин та встановлено численні обмеження в пересуванні. В подальшому на підставі постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236 карантин був продовжений. Як вбачається з наявних доказів позивачка була обізнана про смерть рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки займалась організацією його поховання, проте не змогла наприкінці шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини (тобто до 17.01.2021 року) звернутися із відповідною заявою до нотаріальної контори, через те, що кілька місяців хворіла на коронавірусну інфекцію та у зв`язку із введеннями карантинних обмежень для людей похилого віку та забороною відвідувати державні установи, в тому числі державні нотаріальні установи, які працювали у закритому режимі та не приймали громадян, на змогла прибути та подати до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті брата. Існуючі обставини, які підтверджені письмовими доказами та показами свідків, об`єктивно унеможливили своєчасне звернення позивачкою до нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк для оформлення спадкових прав після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того суд враховує незначний проміжок часу, який був пропущений після спливу шестимісячного строку, та моментом звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені докази, суд вважає доведеним поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в два місяці.

Outcome: approved