Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію, стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету «Новостной портал Придунавья «Инфоречье» (http://inforechie.com/) була розміщена стаття під назвою «[INFO]». В даній статті він вважає розповсюджено недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність і ділову репутацію, а саме дана стаття наступного змісту: «Улицы Измаила заполонили билборды с рекламой [PERSON], который собирается баллотироваться в депутаты Верховной Рады Украины по одномандатному мажоритарному округу №143 (Измаил, Измаильский р-н, Килия, Килийский р-н, часть Болградского р-на). В первую очередь умиляет надпись на рекламном баннере [PERSON] - «[INFO]». И это обещает человек, семья которого сколотила свой капитал на контрабанде оружия. Напомним, что глава семейного клана [PERSON] неоднократно фигурировал в международных скандалах в связи с нелегальной поставкой украинского оружия за рубеж. По некоторым данным он является одной из ключевых фигур в международной организованной преступной группировке, занимающейся контрабандой оружия под прикрытием высокопоставленных российских и украинских чиновников. В 2008 году, после захвата сомалийскими пиратами судна «Фаина» с грузом танков и стрелкового оружия на борту, [PERSON] был заподозрен в том, что именно он является конечным собственником сухогруза с оружием на борту. Однако ему удалось уйти от ответственности, поскольку в то время он являлся замминистра транспорта и связи Украины [PERSON]. Сегодня, когда на востоке страны идёт настоящая гражданская война, клан [PERSON] по некоторым данным зарабатывает на поставках оружия в зону конфликта. Причём оружие продают как украинской армии, так и повстанцам. Как говориться, ни стыда, ни совести. [PERSON] заинтересованы, чтобы война на Донбассе продолжалась как можно дольше, поскольку от этого напрямую зависит их оружейный бизнес. Поэтому предвыборный лозунг [PERSON] «[INFO]» в данном случае выглядит издевательство и плевок в лица всех матерей, сыновья которых гибнут по обе стороны конфликта». Позивач вказує, що вищевказана інформація також є наклепом, неправдивою, недостовірною інформацією, та принижує його честь, гідність і ділову репутацію, як громадянина України, справжнього патріота України, керівника підприємства та особи, яка має намір балотуватися до Верховної Ради України, оскільки наведена в статті недостовірна інформація створює негативне враження і відношення до нього як до злочинця, при цьому жодних посилань на джерело інформації, включення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вищевказані обставини в статті не наводиться. Однак, так як автора поширеної інформації та місце його проживання встановити не вдалось, а власником домену «inforechie.com» є [PERSON] позивач звернувся саме до нього з даним позовом. З огляду на зазначене, позивач просить визнати недостовірною інформацію, опубліковану у статті «[INFO]» та поширену [INFO] [PERSON] на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету «Новостной портал Придунавья «Инфоречье», а саме: «…И это обещает человек, семья которого сколотила свой капитал на контрабанде оружия. Напомним, что глава семейного клана [PERSON] неоднократно фигурировал в международных скандалах в связи с нелегальной поставкой украинского оружия за рубеж. По некоторым данным он является одной из ключевых фигур в международной организованной преступной группировке, занимающейся контрабандой оружия под прикрытием высокопоставленных российских и украинских чиновников. В 2008 году, после захвата сомалийскими пиратами судна «Фаина» с грузом танков и стрелкового оружия на борту, [PERSON] был заподозрен в том, что именно он является конечным собственником сухогруза с оружием на борту. Однако ему удалось уйти от ответственности, поскольку в то время он являлся замминистра транспорта и связи Украины [PERSON]. Сегодня, когда на востоке страны идёт настоящая гражданская война, клан [PERSON] по некоторым даням зарабатывает на поставках оружия в зону конфликта. Причём оружие продают как украинской армии, так и повстанцам. Как говориться, ни стыда, ни совести. [PERSON] заинтересованы, чтобы война на Донбассе продолжалась как можно дольше, поскольку от этого напрямую зависит их оружейный бизнес. Поэтому предвыборный лозунг [PERSON] «[INFO]» в данном случае выглядит издевательство и плевок в лица всех матерей, сыновья которых гибнут по обе стороны конфликта», зобов'язати [PERSON] спростувати дану інформацію, поширену ним [INFO] в статті «[INFO]» на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету «Новостной портал Придунавья «Инфоречье» в строк не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили у такий же самий спосіб як було опубліковано [INFO] статтю «[INFO]», стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 60 500 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 605 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 3 Конституції України ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі і гідності. Честь і гідність фізичної особи є недоторканними. У разі порушення цих прав фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі і гідності. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є в тому числі честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканість, безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], комерційний директор ТОВ «Судноремонтне підприємство «Дунайсудносервіс» є кандидатом у народні депутати України, висунутим Партією Сергія Тігіпка «Сильна Україна» в одномандатному виборчому округу №143 на позачергових виборах народних депутатів України 26.10.2014 року, що підтверджується постановою Центральної виборчої комісії від 22.09.2014 року №1054 «Про реєстрацію кандидатів у народні депутати України, висунутих Партією Сергія Тігіпка «Сильна Україна», в одномандатних виборчих округах на позачергових виборах народних депутатів України 26.10.2014 року» та додатком №10 до постанови Центральної виборчої комісії від 22.09.2014 року №1054. [INFO] на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету «Новостной портал Придунавья «Инфоречье» (http://inforechie.com/) була розміщена стаття під назвою «[INFO]» наступного змісту: «Улицы Измаила заполонили билборды с рекламой [PERSON], который собирается баллотироваться в депутаты Верховной Рады Украины по одномандатному мажоритарному округу №143 (Измаил, Измаильский р-н, Килия, Килийский р-н, часть Болградского р-на). В первую очередь умиляет надпись на рекламном банкире [PERSON] - «[INFO]». И это обещает человек, семья которого сколотила свой капитал на контрабанде оружия. Напомним, что глава семейного клана [PERSON] неоднократно фигурировал в международных скандалах в связи с нелегальной поставкой украинского оружия за рубеж. По некоторым данным он является одной из ключевых фигур в международной организованной преступной группировке, занимающейся контрабандой оружия под прикрытием высокопоставленных российских и украинских чиновников. В 2008 году, после захвата сомалийскими пиратами судна «Фаина» с грузом танков и стрелкового оружия на борту, [PERSON] был заподозрен в том, что именно он является конечным собственником сухогруза с оружием на борту. Однако ему удалось уйти от ответственности, поскольку в то время он являлся замминистра транспорта и связи Украины [PERSON]. Сегодня, когда на востоке страны идёт настоящая гражданская война, клан [PERSON] по некоторым данным зарабатывает на поставках оружия в зону конфликта. Причём оружие продают как украинской армии, так и повстанцам. Как говориться, ни стыда, ни совести. [PERSON] заинтересованы, чтобы война на Донбассе продолжалась как можно дольше, поскольку от этого напрямую зависит их оружейный бизнес. Поэтому предвыборный лозунг [PERSON] «[INFO]» в данном случае выглядит издевательство и плевок в лица всех матерей, сыновья которых гибнут по обе стороны конфликта». (а.с 8) В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Згідно інформації опублікованої на сайтах https://www.reg.ru/whois/ та https://www.nic.ru/whois/ власником домену inforechie.com є [PERSON]. (а.с. 11-15) З клопотанням про залучення в якості співвідповідача автора даної статті позивач до суду не звертався. В п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Судом встановлено, що інформація розміщена [INFO] на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету «Новостной портал Придунавья «Инфоречье» (http://inforechie.com/) в статті під назвою «[INFO]» наступного змісту: «И это обещает человек, семья которого сколотила свой капитал на контрабанде оружия. Глава семейного клана [PERSON] неоднократно фигурировал в международных скандалах в связи с нелегальной поставкой украинского оружия за рубеж. Он является одной из ключевых фигур в международной организованной преступной группировке, занимающейся контрабандой оружия под прикрытием высокопоставленных российских и украинских чиновников. В 2008 году [PERSON] был заподозрен в том, что именно он является конечным собственником сухогруза с оружием на борту. Однако ему удалось уйти от ответственности. Сегодня клан [PERSON] по некоторым данным зарабатывает на поставках оружия в зону конфликта. Причём оружие продают как украинской армии, так и повстанцам. [PERSON] заинтересованы, чтобы война на Донбассе продолжалась как можно дольше, поскольку от этого напрямую зависит их оружейный бізнес» є вона фактичними твердженнями, отже необхідно доведення їх правдивості. Відповідно до ст. 201 КК України контрабанда, тобто переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, отруйних, сильнодіючих, вибухових речовин, радіоактивних матеріалів, зброї та боєприпасів (крім гладкоствольної мисливської зброї та бойових припасів до неї), а також спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією предметів контрабанди. Отже, відповідно до кримінального законодавства України контрабанда є злочином та інформація про вчинений злочин повинна підтверджуватися вироком суду. Стаття 68 Конституції України встановлює обов'язок кожного неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. При цьому, згідно роз'яснень наданих Верховним Судом України в п.1 Постанови Пленуму від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. При вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Стаття 302 ЦК України проголошує, що особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело. В статті під назвою «[INFO]» відсутні посилання на офіційне джерело інформації, а також відсутня інформація щодо винесення вироку суду про притягнення позивача чи членів його сім'ї до кримінальної відповідальності за контрабанду. Відповідно до роз'яснень наданих судам в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з положеннями ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що інформація, поширена відносно позивача [PERSON] та членів його сім'ї «И это обещает человек, семья которого сколотила свой капитал на контрабанде оружия. Глава семейного клана [PERSON] неоднократно фигурировал в международных скандалах в связи с нелегальной поставкой украинского оружия за рубеж. Он является одной из ключевых фигур в международной организованной преступной группировке, занимающейся контрабандой оружия под прикрытием высокопоставленных российских и украинских чиновников. В 2008 году [PERSON] был заподозрен в том, что именно он является конечным собственником сухогруза с оружием на борту. Однако ему удалось уйти от ответственности. Сегодня клан [PERSON] по некоторым данным зарабатывает на поставках оружия в зону конфликта. Причём оружие продают как украинской армии, так и повстанцам. [PERSON] заинтересованы, чтобы война на Донбассе продолжалась как можно дольше, поскольку от этого напрямую зависит их оружейный бизнес» є недостовірною. Частинами 4, 7 ст. 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена. При цьому, згідно роз'яснень наданих Верховним Судом України в п.п. 24, 25 Постанови Пленуму від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» задовольняючи позов, суд повинен в резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права; у судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено; спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію, тому суд вважає, що позов в частині визнання інформації недостовірної підлягає частковому задоволенню, визнає, що інформація: «И это обещает человек, семья которого сколотила свой капитал на контрабанде оружия. Глава семейного клана [PERSON] неоднократно фигурировал в международных скандалах в связи с нелегальной поставкой украинского оружия за рубеж. Он является одной из ключевых фигур в международной организованной преступной группировке, занимающейся контрабандой оружия под прикрытием высокопоставленных российских и украинских чиновников. В 2008 году [PERSON] был заподозрен в том, что именно он является конечным собственником сухогруза с оружием на борту. Однако ему удалось уйти от ответственности. Сегодня клан [PERSON] по некоторым данным зарабатывает на поставках оружия в зону конфликта. Причём оружие продают как украинской армии, так и повстанцам. [PERSON] заинтересованы, чтобы война на Донбассе продолжалась как можно дольше, поскольку от этого напрямую зависит их оружейный бизнес» опублікована в статті «[INFO]» та поширена [INFO] [PERSON] на шпальтах веб - сайту мережі Інтернет «Новостной портал Придунавья «Инфоречье» (http://inforechie.com/) є недостовірною та вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] спростувати поширену ним [INFO] в статті «[INFO]» на шпальтах веб - сайту мережі Інтернет «Новостной портал Придунавья «Инфоречье» (http://inforechie.com/) дану недостовірну інформацію в строк не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили у такий же самий спосіб як було опубліковано [INFO] статтю «[INFO]». Що стосується вимог позивача, щодо стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 60 500 грн. суд вважає, що вони також підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як роз'яснено судам в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Завдану винними діями відповідача моральну шкоду позивач оцінює у 60 500 грн., однак доказів в обґрунтування завдання шкоди саме в такому розмірі суду не надав. Отже, враховуючи те, що відповідачем принижено честь, гідність, а також ділову репутацію позивача, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди та доцільності визначення відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., оскільки визначення моральної шкоди в такому розмірі є розумним та справедливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial