Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В березні 2014 року ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення 5 777,21 грн. заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги в період з 1 листопада 2007 року до 1 лютого 2014 року. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі, які є мешканцями квартири [ADDRESS], протягом вказаного періоду ухиляються від оплати за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В судовому засіданні представник позивача Кізаєва О.М. наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, пояснивши, що послуги з тепло та гарячого водопостачання надаються неякісно, а тому його родина відмовляється оплачувати будь-які послуги, що надаються позивачем. В останнє судове засідання відповідачі не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та перебуває на обслуговуванні ТОВ «ЖЕО», яке надає послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування ліфтів, електроенергії для ліфтів, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків, поточний ремонт конструктивних елементів будинку, освітлення місць загального користування, підвалів, послуги по реєстрації громадян. Разом з власником у вказаній квартирі проживають його дружина [PERSON] та син [PERSON] В період з січня 2007 року по лютий 2014 року відповідачі лише частково вносили плату за спожиті житлово-комунальні послуги, за весь період ними було оплачено 465 грн.64 коп. від нарахованих 5777,21 грн., внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 5311,57 грн. Дані обставини підтверджуються: розрахунком заборгованості, договором про надання послуг між [PERSON] та ТОВ «ЖЕО», угодою про розстрочку виплати заборгованості від 02.08.2011 року, укладеною між [PERSON] та ТОВ «ЖЕО», зобов'язанням [PERSON] про виплату боргів від 04.08.2011 року, актом від 27.11.2009 року про відмову [PERSON] від укладення договору про надання послуг, поясненнями представника позивача та відповідача [PERSON]. В силу ст. 13 ч. 1 п. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24 червня 2004 року № 1875-ІV (далі Закон № 1875-ІV) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) є різновидом житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 32 ч.ч. 1-3 Закону № 1875-ІV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.ст. 20 ч. 3 п. 1, 21 ч. 2 п. 3 Закону № 1875-ІV споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок власників квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45). Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача. Судом встановлено наявність розробленого позивачем типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та факт укладення такого договоруу з дружиною власника кв.№ 35 по вул.Прибузька,20 в м.Хмельницькому, [PERSON], яка являється споживачем послуг нарівні з власником квартири та враховано поважність причин неукладення такого договору із відповідачем [PERSON], оскільки останній, всупереч вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24 червня 2004 року № 1875-ІV не виявив жодного бажання щодо укладення договору. Перелік послуг, що надавалися виконавцем відповідають типовому переліку цих послуг, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. N 529. Твердження відповідача про те, що послуги з гарячого водопостачання та теплопостачання ТОВ «ЖЕО» надаються неналежним чином через невідповідність системи водопостачання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Зокрема, представником позивача надано ряд актів обстеження та контрольного заміру температури повітря та гарячої води в квартирах будинку по [ADDRESS], згідно цих актів, вказані показники зафіксовані в межах норми. Будь-яких заяв від мешканців квартири [ADDRESS] до ТОВ «ЖЕО», щодо неналежного опалення, або низької температури гарячої води не надходило. Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо існування заборгованості у мешканців квартири [ADDRESS] перед ТОВ «ЖЕО». При визначені суми, яка підлягає до стягнення, судом враховано, що за весь період прострочення платежів відповідачами було здійснено оплату на суму 465,64 грн., а тому, до стягнення підлягає сума 5311,57 грн. Судові витрати складають 224,11 грн., пропорційно до частини задоволеного позову (92%) та розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial