Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

В вересні 2013 року ПАТ КБ „Надра звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що між ВАТ КБ „Надра та [PERSON] 26 квітня 2007р. був укладений договір «Автопакет» № 08/04/2007/840 К-287, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі на суму 9 492,08 дол. США. для придбання автомобілю зі сплатою 14,4 % річних строком до 25.04.2014р. На умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності Банк відкрив позичальнику відновлювальну лінію з лімітом 661,52 дол. США. В забезпечення повернення кредиту [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору позичальник повинен був здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом сплати мінімально необхідного платежу в розмірі 180,75 дол. США до 18 числа кожного поточного місяця. Умовами кредитного договору передбачено, що в разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованності за кожен день прострочення. За порушення умов кредитного договору відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф в розмірі 10% від суми кредиту. Вказані зобовязання за кредитним договором відповідачем не виконуються, внаслідок чого виникла значна сума простроченої заборгованості. Станом на 26.07.2013р. заборгованість становить 18 662,76 дол.США, що еквівалентно 149 171,48 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки до суду не повідомили. Відповідач [PERSON] надав повторну заяву з проханням перенести судове засідання на іншу дату, але повторно не надав доказів про поважність причини неявки у судове засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2007р. між ВАТ КБ „Надра, правонаступником якого є ПАТ КБ „Надра, та [PERSON] був укладений договір „Автопакет № 08/04/2007/840 К 287, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит на придбання автомобілю на суму 9 492,08 дол. США. для придбання автомобілю зі сплатою 14,4 % річних строком до 25.04.2014р. На умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності Банк відкрив позичальнику відновлювальну лінію з лімітом 661,52 дол. США. Відповідно до п.2.2. кредитного договору позичальник повинен був здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом сплати 180,75 дол. США щомісячно до 18 числа кожного поточного місяця. Крім того в забезпечення повернення кредиту, у відповідності до укладеного договору „Автопакет, [PERSON] виступила поручителем за належне виконання [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 26.07.2013р. становить 18 662,76 дол.США, що еквівалентно 149 171,48 грн., з яких: борг по кредиту- 9 125,21 дол.США (72 937,80 грн.), відсотки за користування кредитом- 6 693,84 дол.США (53 503,85 грн.), пеня- 1 828,36 дол.США (14 614,05 грн.), штраф за порушення умов кредитного договору-1 015,36 дол.США (8 115,77 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5.1 вказаного договору передбачено, що позичальник у разі прострочення строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Пункт 5.2 цього ж договору передбачає обовязок сплати штрафу за порушення перелічених вимог пунктів договору. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України обовязки повинні виконуватися належним чином у строк, встановлений у договорі, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує зобовязання, взяті на себе за кредитним договором, поручителем якого виступає відповідач [PERSON], позивач правомірно звернувся з вимогою до відповідача [PERSON] як боржника за основним зобовязанням та відповідача [PERSON] як поручителя про стягнення з них суми заборгованості в солідарному порядку. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ч. 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 491,71 грн. судового збору.

Outcome: approved