Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В березні 2015р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3) до відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», в якому просила суд, з урахуванням поданої заяви про збільшення позову (а.с. 32): - розірвати договір банківського вкладу «Марафон лояльності_максимум доходу_ЕПС» № 797741/2014 від 23 травня 2014р. (далі по тексту - договір 1) та договір банківського вкладу «Новорічний подарунок» № 716724/2014 від 03 січня 2014р. (далі по тексту - договір 2), укладені між сторонами; - стягнути з відповідача на користь позивача за договором 1 суму вкладу у розмірі 100000,0 дол. США, нараховані невиплачені відсотки у сумі 4050,34 дол. США; за договором 2 суму вкладу у розмірі 99676,59 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 23 травня 2014р. було укладено договір 1, відповідно до якого позивачкою було розміщено в банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності_Максимум доходу» в дол. США на строк 13 місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів, сума початкового вкладу складала 100000,0 дол. США. В позасудовому порядку, позивачка звернулася до відповідача з вимогою про дострокове повернення суми вкладу, однак в порушення умов договору відповідачем вимога про повернення коштів не була прийнята, а банківський вклад не повернуто. Крім того, 03 січня 2014р. між сторонами було укладено договір 2, відповідно до якого позивачкою було розміщено в банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Новорічний подарунок» в національній валюті України на строк 13 місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів, сума початкового вкладу складала 2000,0 грн., але в порядку п. 1.8 договору, позивачка збільшила суму вкладу,і на час звернення до суду з позовом сума складає 286315,0 грн. В позасудовому порядку, позивачка звернулася до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу за договором 2, у зв'язку з закінченням строку дії вкладу, однак в порушення умов договору відповідачем вимога про повернення коштів не була прийнята, а банківський вклад не повернуто. В судовому засіданні позивачка та її представник, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, з урахуванням поданої заяви про збільшення позову і просили суд позов задовольнити. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання свого представника не направив, надіслав на адресу суду письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що 03 січня, 23 травня 2014р. між сторонами було укладено договори 1, 2, відповідно до яких позивачкою було розміщено в банку строкові вклади на умовах депозитних продуктів: «Марафон лояльності_Максимум доходу» в дол. США, «Новорічний подарунок» в національній валюті України на строк 13 місяців з дня укладення договорів, з щомісячною виплатою процентів. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.1 ст. 1060 ЦК України). У відповідності з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду з вказаним позовом строк дії договору 2 сплинув, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог сторни позивача про розірвання зазначеного договору. Крім того, судом було встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 р. № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 р. № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». 20 березня 2015р. Рішенням № 63 від 20 березня 2015р. Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації відповідача. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 цієї ст. 36 визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. За змістом ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду: 1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; 4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи, що за захистом своїх порушених прав позивачка звернулася до суду 10 березня 2015 р., тобто під час дії в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» тимчасової адміністрації, і з урахуванням того, що на час ухвалення рішення по справі у відповідача розпочата процедура ліквідації, що унеможливлює задоволення її позовних вимог про розірвання договору 1 та стягнення суми вкладів та процентів за договорами 1, 2, враховуючи вимоги ст. ст. 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed