Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 01.12.2016 р. у сумі 22 444,93 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договори про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 01.12.2016 року відповідно до умов яких банк зобов`язався надати позичальнику кредити у розмірі: 19 900,00 грн. строком до 01.12.2020 р. під 45,0% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманих кредитів, а також сплати відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договорів та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договорами. Однак, відповідач порушив умови вказаних договорів, внаслідок чого виникла заборгованість Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти винесення заочного рішенння не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши причини неявки, відзиву не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вимог ст. 1048 ЦК України вбачається, що позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею1050 ЦК України визначено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник вчасно не повернув черговий обов`язковий платіж. Судом встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено договори про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування за № 010/0102/82/01900226 від 01.12.2016 року відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредити у розмірі: 19 900,00 грн. строком до 01.12.2020 р. під 45% річних за Договором, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманих кредитів, а також сплати відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Банк виконав вимоги п.1.3 договорів, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами договорів. Згідно зі ст. 6 Договорів позичальник засвідчив та гарантував, що всі умови кредитних договорів для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, а саме: позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин, він спроможний здійснити кредитні договори і виконати зобов`язання по ним, оскільки він не має обмежень у праві та дієздатності. Відповідно до умов пунктів 6.4 Договорів позичальник засвідчив, що перед укладенням кредитних договорів він був повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту відповідно до умов ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 р., що підтверджується тим, що позичальник ознайомлений з умовами кредитування, які є невід`ємною частиною договору. Проте в супереч вимогам ст. 2, 3 Договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно платежі погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, порушив зазначені норми закону та умови Договору, що виразилось у невиконанні належним чином зобов`язань за вказаними Договором, станом на 01.11.2018 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 22 444,93 грн., що складається з 19900,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 2544,93 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved