Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Байбузівська сільська рада Черкаського району Черкаської області звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування заявлених вимог вказав, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) 1,4636 кадастрових гектар (кадастровий № 7124980500:02:005:0266), розташованої в адміністративних межах с.Байбузи Черкаського району Черкаської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0193070 від 03.03.1997 року. У зв`язку з тим, що спадкоємці відсутні, просить на підставі\~ст.338 ЦПК України\~визнати спадщину померлого [PERSON] відумерлою. Представник заявника в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник заінтересованої особи Черкаської районної ради в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00021410276 від 09.11 2018 року [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 1,4636 кадастрових гектар, (кадастровий № 7124980500:02:005:0266), розташованої в адміністративних межах с.Байбузи, Черкаського району Черкаської області, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та відповіддю Міськрайонного управління у Черкаському районі та м.Черкаси ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №18-23-0.221-729/120-18 від 21 грудня 2018 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 2015 від 08.05.2019 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з ним була зареєстрована та проживала його співмешканка [PERSON] , яка померла [INFO] (актовий запис № 35 від 06.08.2004 року). Згідно відповіді Черкаської районної державної нотаріальної контори за вихідним №2572/01-16 від 06.11.2019 року, згідно даних алфавітних книг спадкових справ за 2000-2019 роки, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. У місцевій газеті «Сільські обрії» №49 від 05.12.2018 року Байбузівською сільською радою Черкаського району Черкаської області було розміщене оголошення про намір звернення до Черкаського районного суду з приводу визнання спадщини відумерлою. Оскільки [PERSON] помер в 2000 році, а до спірних правовідносин застосовується законодавство, яке діяло на час їх виникнення, відповідно до застосування підлягають норми\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Разом з тим, нормами\~ЦК УРСР 1963 року\~не було передбачено визнання спадщини відумерлою. У період чинності\~ЦК УРСР 1963 року\~його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч.1\~ст.555 ЦК УРСР\~було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.\~ЦК УРСР\~не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Аналогічні роз`яснення містять абз. 2, 3 п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року, зокрема, відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК\~(2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. За змістом положення\~ст.555 ЦК УРСР 1963 року\~держава не вправі відмовитися від прийняття спадщини, тому у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, вважається, що спадщина прийнята державою. За таких обставин, оскільки чинний на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] .\~ЦК УРСР 1963 року\~не передбачав визнання спадщини відумерлою та спадщина перейшла до держави в порядку\~ст.555 ЦК УРСР\~1963 року, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed