Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» 12.01.2021 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що банк на підставі Кредитного договору № DNZ0RB01120731 від 09.12.2002 року надав відповідачу кредит у розмірі 845,00 грн., а відповідач зобов`язалася кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених Кредитним договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 09.09.2020 року склав 12498,83 грн., з яких 544,67 грн. заборгованість за кредитом; 0,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1072,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10881,20 грн. пеня. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNZ0RB01120731 від 09.12.2002 року у сумі 12498,83 грн., з яких 544,67 грн. заборгованість за кредитом; 0,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1072,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10881,20 грн. пеня, та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Відзиву не надала, інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № DNZ0RB01120731 від 09.12.2002 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 845,00 грн., а відповідач зобов`язалася кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених Кредитним договором № DNZ0RB01120731 від 09.12.2002 року (а.с. 8). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 09.09.2020 року заборгованість за Кредитним договором № DNZ0RB01120731 від 09.12.2002 року складає 12498,83 грн., з яких 544,67 грн. заборгованість за кредитом; 0,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1072,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10881,20 грн. пеня (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № DNZ0RB01120731 від 09.12.2002 року у загальному розмірі 12498,83 грн., з яких 544,67 грн. заборгованість за кредитом; 0,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1072,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10881,20 грн. пеня. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с. 16) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved