Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 123 043 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що згідно укладеного договору від 17 липня 2013 року, відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк свої зобов`язання виконав повністю, а відповідач умови договору не виконує, що призвело до заборгованості по кредиту в сумі 4596 грн. 63 коп., заборгованість по процентах в сумі 118446 грн. 49 коп. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач вказує, що кредитний договір укладено 17 липня 2013 року, проте до позовної заяви додає копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір у розмірі 5000 грн 00 коп у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копії заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; витяг з умов та правил надання банківських послуг. Як вбачається з заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання містить дані про суму кредиту, (кредитного ліміту), датована 17 липня 2013 року. В даній заяві не вказано процентної ставки по кредиту, процент в місць, щомісячна комісія. Тому, суд погоджується з позивачем лише щодо того, що між сторонами укладено договір про отримання лише суми кредиту, адже інші умови договору в двосторонньому порядку не підписані. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати Умови та правила надання банківських послуг, частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Вказаної позиції дотримується і Велика палата Верховного суду згідно постанови від 03 липня 2019 року у справі 342/180/17. Судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial