Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що 22 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Останнім часом вони не підтримують сімейні стосунки, так як мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникають сварки, що призвело до того, що сім`я розпалася. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі та наполягав на тому, що шлюб можливо зберегти, а також зазначав, що сумнівається в тому, що саме він є батьком доньки [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 22 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - 268, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 15 листопада 2011 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 березня 2012 року, Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], він зобов'язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття та дружину до досягнення донькою трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved