Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в [ADDRESS], які належали померлому на підставі свідоцтва про право власності на будівлю [NUMBER] від 10 липня 1995 року. Позивач та його мати - відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Між тим, у встановлений законом шестимісячний строк він за прийняттям спадщини не звернувся, оскільки в період з 22 листопада 2012 року по 20 червня 2014 року відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Після звільнення він звернувся до натораільної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом йому було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого шестимісячного строку. Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, оскільки вважала його необґрунтованим, в зв'язку із тим, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 09 листопада 1972 року Іллічівським районним РАЦС м.Жданова. Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 02 серпня 2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності [NUMBER] від 10 липня 1995 року [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS]. Згідно із відповіддю Третьої маріупольської державної нотаріальної контори в спадковій справі № 21/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] зберігаються заяви про прийняття спадщини від імені дружини померлого [PERSON] та дочки померлого [PERSON] Позивач [PERSON] у встановлений законом 6-місячний строк з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контори позивач не звернувся. Відповідно до абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з його відбуванням покарання в місцях позбавлення волі. Між тим, вказана обставина не може бути поважною причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку, оскільки відповідно до довідки про звільнення, наданої позивачем, в місцях позбавлення волі він знаходився з 22 листопада 2012 року по 20 червня 2014 року, тобто строк покарання він почав відбувати через чотири місяці після смерті батька, а після його відбуття в червні 2014 року до нотаріальної контори не звернувся. Інших підстав, які б підтверджували поважність причин пропуску строку подання заяви позивач суду не навів. Крім того, [PERSON] не подавав таку заяву під час знаходження в місцях позбавлення волі. Тобто вбачається, що у позивача було достатньо часу для подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, як в місцях позбавлення волі, так і за місцем свого проживання. За таких обставин, позивачем не надано переконливих доказів того, що він з поважних причин не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: approved