Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України, в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 02.12.2015 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву про приєднання №882846 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов п.п. 3.4.1-3.4.2 заяви про приєднання, відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні. Також 02.12.2015 між позивачем та відповідачем укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. На підставі зазначеного вище договору позивач встановив відповідачу максимальні параметри кредитування у розмірі 40 000, 00 грн.: бажаний розмір кредиту - 20 000,00 грн. строком кредитування на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк. Позивач вказує, що свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Відповідачем допущено прострочення заборгованості зі сплати основного боргу, чим порушено умови договору. Станом на 08.06.2021 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 21 645,63 грн., яка утворилась з 29.03.2020 у зв`язку з невчасною сплатою та складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 19 974,19 грн., комісії у розмірі 12,00 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 581,63 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 1 077,71 грн. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 167). Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України, в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», Сілагін Г.А. у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, крім того надав пояснення про допущення описки в мотивувальній та прохальній частині позовної заяви, та просив при розгляді справи врахувати не вірно зазначене речення у мотивувальній та прохальній частині позовної заяви, а саме: втрати від інфляції на суму прострочених процентів - 1 077,71 грн. та вважати вірним: втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1 077,71 грн. проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.05.2015 відповідач [PERSON] підписала заяву про приєднання №882846 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також підписано заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) та встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] бажаного розміру кредиту у розмірі 30 000,00 грн. та максимальний розмір кредиту у розмірі 1 (однієї) грн. із фіксованою процентною ставкою, яка складає 28% річних за користування кредитними коштами. (а.с.7-9) Відповідно до копії заяви від 30.06.2016 на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) відповідачу збільшено наданий кредит на споживчі потреби в національній валюті та встановлено бажаний розмір кредиту у розмірі 20 000,00 грн. та максимальний розмір кредиту у розмірі 40 000,00 грн. строк кредитування - 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Пунктом 6.1. цієї заяви передбачено, що процентна ставка у кредиті є фіксованою та становить 30 % річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до п. 7 цієї заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 0 % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Також клієнт має право в будь-який час без сплати Банку будь-яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту, клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом та іншим сумам, які повинні були сплачені за кредитним договором в день такого дострокового погашення кредиту. (а.с.11-12) Із розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом 08.06.2021, вбачається, що з 07.06.2016 відповідач, як отримувала кредитні кошти, так і здійснювала частково погашення заборгованості. Останнє погашення суми заборгованості коштів на картковий рахунок відбулося 06.11.2019. (а.с. 111-115) Неналежне виконання зобов`язань привело до виникнення заборгованості, яка за розрахунками позивача, станом на 08.06.2021 складає 21 645,53 грн, з яких: 19 974,19 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 12,00 грн - комісія, 581,63 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 1 077,71 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). Позивач направляв вимогу відповідачу про повернення коштів, однак вона залишена без відповіді. З огляду на те, що відповідачем порушенні умови договору, фактично отримані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, а кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав, тому суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів в розмірі 19 974,19 грн. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16, зазначено, що «статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові». Як вбачається з матеріалів справи відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань, а тому позивач має право на отримання 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до положень ст.625 ЦК України, які відповідно становлять 581,63 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 1 077,71 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 21 645,53 грн, з яких: 19 974,19 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 581,63 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та 1 077,71 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), а також комісії у розмірі 12 грн., а тому позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 270, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved