Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 07.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту в сумі 50 371 грн. 15 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про відкладення справи, під час попередніх судових засідань позов підтримувала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили в повному обсязі, зазначили, що [PERSON] не підписував із банком договору на отримання кредиту і не отримував кредитних коштів та не користувався ними. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Заслухавши думку відповідача та його представника, суд вважає за можливе слухати справу за даної явки сторін, оскільки представник позивача належним чином повідомлена про день та час слухання справи, а причини її неявки суд визнає неповажними. За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 27.09.2018 року від позивача витребовувались докази по справі. За клопотанням представника відповідача, ухвалою суду від 25.02.2019 року призначена почеркознавча експертиза з метою з`ясування чи [PERSON] виконано підпис в анкеті-заяві на отримання кредиту чи іншою особою, провадження по справі зупинялось. У зв`язку із надходженням повідомлення експерта про неможливість надання висновку, провадження по справі поновлено. 17.02.2020 року відповідачем долучено до матеріалів справи копію висновку експерта, що було проведено у зв`язку із його зверненням до правоохоронних органів по факту підроблення документів. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з метою стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитом, мотивуючи своє звернення тим, що 07.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. На підтвердження своїх вимог надає копії анкети - заяви, умов та правил надання банківських послуг, розрахунку суми заборгованості, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Так, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Однак, судом неодноразово витребовувались оригінали доказів від позивача на підтвердження своїх позовних вимог, які так і не були ним надані. [PERSON] звернувся до правоохоронних органів із заявою по факту підроблення документів, в якій повідомив, що невстановленим працівником ПАТ «Приватбанк» було підроблено Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, датовану 07.11.2011 року. На підставі чого у ЄРДР було внесено кримінальне провадження №12019240010004437. В межах даного кримінального провадження було проведено експертизу з метою встановлення тих обставин, чи [PERSON] виконано підпис в анкеті-заяві на отримання кредиту чи іншою особою. Відповідно до висновку експерта від 27.12.2019 року за №1.1-0178:19, дати відповідь на питання чи [PERSON] виконано підпис в анкеті-заяві на отримання кредиту чи іншою особою, не представляється можливим. Дані обставини підтверджуються відповідними письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що надані відповідачем докази, зокрема висновок експертизи, що проводилась в межах розслідування кримінального провадження не дає можливості точно встановити ті обставини, що підпис в Анкеті-заяві на отримання кредиту було виконано не [PERSON] , а іншою особою. Однак і позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б дали можливість встановити наявність договірних відносин між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , які б полягали у отриманні останнім кредитних коштів. Не доведено позивачем також і ті обставини, що [PERSON] звертався до банку із заявою про видачу йому кредиту, що він отримував кредитні кошти та користувався ними. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що ті обставини, що [PERSON] отримав кредитні кошти у позивача та не повернув їх, в судовому засіданні встановлені не були, а тому підстави для задоволення позову у суду відсутні. За таких умов суд вважає, що позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed