overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який являється студентом, у зв'язку з чим потребує додаткового фінансування, оскільки самостійні доходи не дають можливості мати фінансову самостійність. У судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила суд постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано у встановленому порядку 17 листопада 2005 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач, що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки, яка наявна у справі, повнолітній [PERSON], [INFO], являється студентом Криворізького гірничо-Електромеханічного технікуму ДВНЗ КНУ. Термін навчання відповідно до довідки № 1254 від 03.03.2014 року до 30.06.2015 року. У зв'язку з навчанням батьки зобов'язані здійснювати матеріальну допомогу дитині. У зв'язку з навчанням у вказаному закладі освіти повнолітній [PERSON] потребує матеріальну допомогу батька. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечув проти задоволення позову. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2005 року у Жовтневому відділі РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 606. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з вересня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В березні 2014 позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»в особі представника Іванюк Т.М., звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, а саме простроченої заборгованості по кредиту на загальну суму 5240,17 грн. та судових витрат по справі. В позовні заяві позивач вказав, що між ними та відповідачем 08.08.2011 року був укладений кредитний договір № 007-19508-080811 згідно якого відповідач отримала строковий кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання, про що неодноразово був повідомлений, однак на даний час кредитна заборгованість ним як позичальником погашена не була. Станом на 16.01.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по тілу кредиту 2604,46 грн., прострочене тіло кредиту 851,37 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 1784,34 грн., всього на загальну суму 5240,17 грн. Позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі представника по довіреності Іванюк Т.М., подало заяву про розгляд справи без присутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явилася повторно, про причини неявки в суд не повідомила, від неї не надходило заяв про відкладення, чи перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи в суді повідомлявся відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України рекомендованим поштовим повідомленням від 18.04.2014 та від 29.04.2014 року, а тому судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши обставини справи, на підставі наявних у справі доказів досліджених в судовому засідання, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог відповідно до положень ст.11 ЦПК України, а саме у стягненні заборгованості за договором кредиту. Згідно кредитного договору від 08.08.2011 року № 007-19508-080811 п.1.3. відповідач отримав кредит на день укладення цього договору встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 гривень з сплатою процентів за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в тарифах. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16.01.2014 року № 007-19508-080811, станом на 16.01.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по тілу кредиту 2604,46 грн., прострочене тіло кредиту 851,37 грн.,заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 1784,34 грн., всього на загальну суму 5240,17 грн.. Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно платіжного доручення № 15639152 від 27.02.2014 року позивачем сплачено судового збору 243,60 грн., які відповідно до положень ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення в його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В березні 2014 позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»в особі представника Іванюк Т.М., звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, а саме простроченої заборгованості по кредиту на загальну суму 7800,77 грн. та судових витрат по справі. В позовні заяві позивач вказав, що між ними та відповідачем 18.04.2011 року був укладений кредитний договір № 008-19507-180411 згідно якого відповідач отримала строковий кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання, про що неодноразово був повідомлений, однак на даний час кредитна заборгованість ним як позичальником погашена не була. Станом на 16.01.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по тілу кредиту 3729,40 грн., прострочене тіло кредиту 1320,10 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 2751,27 грн., всього на загальну суму 7800,87 грн. Позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі представника по довіреності Іванюк Т.М., подало заяву про розгляд справи без присутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явилася повторно, про причини неявки в суд не повідомила, від неї не надходило заяв про відкладення, чи перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи в суді повідомлявся відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України рекомендованим поштовим повідомленням від 17.04.2014 та від 28.04.2014 року,, а тому судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши обставини справи, на підставі наявних у справі доказів досліджених в судовому засідання, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог відповідно до положень ст.11 ЦПК України, а саме у стягненні заборгованості за договором кредиту. Згідно кредитного договору від 18.04.2011 року № 008-19507-180411 п.1.3. відповідач отримав кредит на день укладення цього договору встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 8000 гривень з сплатою процентів за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в тарифах. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16.01.2014 року № 008-19507-180411, станом на 16.01.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по тілу кредиту 3729,40 грн., прострочене тіло кредиту 1320,10 грн.,заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 2751,27 грн., всього на загальну суму 7800,77грн.. Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно платіжного доручення № 13418396 від 19.02.2014 року позивачем сплачено судового збору 243,60 грн., які відповідно до положень ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення в його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В березні 2014 р. [PERSON] в порядку ст. 234 ЦПК України звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, укладеного 12 липня 2013 року між нею та [PERSON], який засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили подружні почуття, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу просить прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне - [PERSON]. В судове засідання заявниця не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Засуджений [PERSON] про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди заявниці суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2013 року, про що свідчить актовий запис № 362, Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.20012 року [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі. Частиною 3 ст. 234 ЦПК України визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 02.09.1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1689. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що мають великі розбіжності в інтересах та поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Від шлюбу мають двох спільних дітей, дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо ухвалити без участі сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають в шлюбі з 02 вересня 1995 року, зареєстрований Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1689 (а.с. 3). Від шлюбу мають двох спільних дітей, повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Між сторонами відносини зіпсовані, виникають суперечки, спільне проживання стало неможливим, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження дітей. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є підставою для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 21.01.1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 71. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що сумісне життя з відповідачем стало неможливим через постійні сварки. Крім того, вказав, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, два роки проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо ухвалити без участі сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають в шлюбі з 21 січня 1995 року, зареєстрований Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 71 (а.с. 5). Від шлюбу мають повнолітню доньку, [INFO] народження. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідним свідоцтвом про шлюб. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є підставою для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] (далі -позивач) звернувся до суду з позовом до КС «Сіон», в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог ( а.с. 14) просив стягнути з КС «Сіон» на його користь заборгованість у розмірі 48 657, 59 грн., яка складається з інфляційних витрат за час прострочення виконання зобов»язання в розмірі 32 260, 58 грн. та 3% річних від несплаченої суми боргу за кожен день прострочення, починаючи з 19.06.2014 року по 18.06.2014 року в розмірі 16 397,01 грн. В обгрунтування вимог вказав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.01.2010 року по справі № 2-1743/10 з кредитної спілки «Сіон» на його користь стягнуто 122373,61 грн. заборгованості за депозитом. Однак дане рішення виконано частково у розмірі 11119,22 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.16,17) Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.01.2010 року по справі № 2-1743/10 з кредитної спілки «Сіон» на користь [PERSON] стягнуто 122373,61 грн. заборгованості за депозитом (а.с.2). Однак дане рішення виконано частково у розмірі 11119,22 грн. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В зв»язку з невиконанням рішення суду станом на 18.06.2014 рік нарахування інфляційних витрат за час прострочення виконання зобов»язання становить 48 657,59 грн. Вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь держави повинна бути стягнена сума судового збору в сумі 486,57 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] зареєстрований 27 січня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 91. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, постійно виникають сварки. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с.29). Відповідач в судові засідання не з»являвся, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 26, 30,33 ). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 та ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 січня 2001 року, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 91 (а.с.7). Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім»ю, шлюбних стосунків не підтримують на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвом про шлюб. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 30 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1893. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 2012 року сімейні відносини припинено, спільного господарства не ведуть. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 жовтня 2010 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1893 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім»ю, шлюбних стосунків не підтримують на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження дитини. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved