Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

В березні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, надавши його в новій редакції, до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Посилалась на те, що вона є власником земельної ділянки по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців площею 0,10 га, кадастровий номер 7310136300:23:001:1411, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 червня 2014 року. Відповідачка [PERSON] самовільно зайняла частину належної їй земельної ділянки площею 0,0493 га, де проводить садово-городні роботи. На її неодноразові вимоги щодо звільнення цієї частини земельної ділянки відповідачка не реагує, станом на березень 2015 року земельну ділянку [PERSON] не звільнила і категорично відмовляється це зробити. Відповідно до вимог ст.ст.316-321 ЦК України власник має право володіти, користуватися та управляти своїм майном, однак відповідачка їй у цьому перешкоджає. Згідно ст.391 ЦК України та ст.152 ЗК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З уточненням позовних вимог просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,10 га, розташованій по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців, кадастровий номер 7310136300:23:001:1411, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зобовязавши [PERSON] не чинити їй перешкоди щодо користування, розпорядження та володіння цією земельною ділянкою; заборонити [PERSON] використовувати земельну ділянку площею 0,0493 га, розташовану по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців, власником якої є вона, для городництва, оранки, обробітку, збирання врожаю та будь-яких інших дій, повязаних із її використанням; звільнити самовільно захоплену [PERSON] земельну ділянку площею 0,0493 га, розташовану по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців, кадастровий номер 7310136300:23:001:1411, що належить їй на праві власності, шляхом демонтажу металевої сітки-огорожі та стовпчиків, на яких вона тримається; стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,10 га, розташованій по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців, кадастровий номер 7310136300:23:001:1411, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зобовязавши [PERSON] не чинити їй перешкоди щодо користування, розпорядження та володіння цією земельною ділянкою; заборонити [PERSON] використовувати земельну ділянку площею 0,0493 га, розташовану по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців, власником якої є вона, для городництва, оранки, обробітку, збирання врожаю та будь-яких інших дій, повязаних із її використанням; звільнити самовільно захоплену [PERSON] земельну ділянку площею 0,0493 га, розташовану по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців, кадастровий номер 7310136300:23:001:1411, що належить їй на праві власності, шляхом демонтажу металевої сітки-огорожі та стовпчиків, на яких вона тримається, та стягнути з відповідачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що відповідачка давно користується земельною ділянкою по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців площею 0,0493 га. На даній земельній ділянці вона проводить садово-городні роботи, займається городництвом, оранкою, обробітком, збиранням врожаю. Оскільки її згоди на передачу у власність позивачці цієї земельної ділянки ніхто не питав, чим були порушені її права як землекористувача, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявлялась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки в останнє судове засідання не повідомила, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника, представника відповідачки [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що позивачка [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 червня 2014 року (індексний номер 23462076), яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 червня 2014 року, є власником земельної ділянки по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців площею 0,10 га, кадастровий номер 73101363000:23:001:1411, що підтверджується копією свідоцтва та витягу з реєстру (а.с.6,7). Згідно ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії особи, що свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо користування такою земельною ділянкою, за винятком дій, які є правомірними відповідно до діючого законодавства. Відповідачка [PERSON], не маючи відповідного рішення Чернівецької міської ради про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки самовільно зайняла частину земельної ділянки площею 0,0493 га, яка належить на законних підставах на праві власності позивачці [PERSON], що підтверджується схематичним планом земельної ділянки по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців (а.с.8). На даній земельній ділянці вона проводить садово-городні роботи, обгородивши її металевою сіткою-огорожею та стовпчиками, на яких вона тримається. Факт самовільного зайняття відповідачкою частини земельної ділянки, яка належить позивачці на праві власності, підтверджується також актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства державними інспекторами Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 28 січня 2015 року (а.с.9). Самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,0493 га [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КпАП України, у звязку з чим державним інспектором Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення № 00005 від 28 січня 2015 року, за що постановою № 2 від 28 січня 2015 року вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КпАП України, на неї було накладено штраф, що підтверджується копіями протоколу та постанови (а.с.10,12). Приписом Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області № 00007 від 28 січня 2015 року (копія на а.с.11) відповідачку [PERSON] було зобовязано протягом десяти днів з дня отримання припису звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0493 га по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців. Згідно вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України вона повинна була звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, однак цього не зробила в добровільному порядку, у неї немає правовстановлюючих документів на земельну ділянку і вона не демонтувала металеву сітку-огорожу та стовпчики, на яких вона тримається. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачкою [PERSON] було надіслано вимогу-претензію про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яку відповідачка [PERSON] отримала 07 березня 2015 року, однак ніяких дій по звільненню цієї земельної ділянки не вчинила і продовжує нею користуватись (копія на а.с.14-16). Відповідно до ст.386 ч.2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, відповідачку [PERSON] належить зобовязати не чинити позивачці перешкоди в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою по вулиці Димківській, № 3-В м. Чернівців, заборонити використовувати цю земельну ділянку для городництва, оранки, обробітку, збирання врожаю та будь-яких інших дій, звільнити самовільно захоплену цю земельну ділянку, демонтувавши металеву сітку-огорожу та стовпчики, на яких вона тримається. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то з відповідачки [PERSON] на користь позивачки у відповідності до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. згідно квитанції № ПН4111 від 13 березня 2015 року (а.с.5) та квитанції № ПН4111 від 13 березня 2015 року (а.с.81). На підставі викладеного, ст.14 Конституції України, ст.ст.125, 126, 152, 212 Земельного кодексу України, ст.ст.316-321, 386 ч.2, 391 ЦК України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та

Outcome: approved