Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 119384,57 грн кредитної заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву б/н від 02.02.2011р., за умовами якої отримав кредит у розмірі 700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши дану заяву, відповідач також підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, давши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 30.09.2019р. виникла кредитна заборгованість в розмірі 119384,57 грн, що включає: 175,40 грн - борг по тілу кредиту, 107792,20 грн - борг по процентах за користування кредитом, 5255,80 грн - борг по пені, 6161,17 грн - штрафи (500 грн - фіксована частина, 5661,17 грн - процентна складова), яку банк просить стягнути на свою користь. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (згідно заявки), але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифи банку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 02 лютого 2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , банк надав відповідачу кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 700,00 грн, базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на їх неоспорювання відповідачем та приписи ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконував неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору ним сплачувалися нерегулярно (згідно розрахунку заборгованості останній платіж внесено 28.08.2018р.), в зв`язку з чим, йому установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 30 вересня 2019 року складає 119384,57 грн, з яких: 175,40 грн - борг по тілу кредиту, 107792,20 грн - борг по процентах за користування кредитом, 5255,80 грн - борг по пені, 6161,17 грн - штрафи (500 грн - фіксована частина, 5661,17 грн - процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачем. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог установи банку, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості. Водночас відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.2.2, п.2.1.1.12.6.1 п.2.1.1.12.7.2, п.2.1.1.12.7.4 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг), в ньому в порушення вимог ст.61 Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту чи процентів, а також штрафи при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення штрафів в сумі6161,17 грн (500 грн - фіксована частина, 5661,17 грн - процентна складова) слід відмовити. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17, й підстав відступати від неї не вбачається. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 113223,40 грн, з яких: 175,40 грн - борг по тілу кредиту, 107792,20 грн - борг по процентах за користування кредитом, 5255,80 грн - борг по пені. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1821,86 грн (113223,40 : 119384,57 х 1921,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial