Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

В березні 2019року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу та відсотків за користування грошовими коштами, в обґрунтування якого зазначив наступне. Позивач вказав, що 01.08.2017 року відповідач отримав від нього в борг грошові кошти у розмірі 320 000,00 грн. , що підтверджено укладеним між сторонами договором позики . Відповідно до п. 2.2. договору, відповідач мав повернути борг у розмірі 320 000,00 грн. в строк до 31.12.2018 року, але до теперішнього часу зобов`язання за договором позики не виконав , борг не повернув. 17.01.2019 року позивач на правив на адресу відповідача письмову претензію, в якій вказував на зобов`язання по поверненню суми боргу , що відповідають укладеному між сторонами 01 серпня 2017року договору позики. Відповідач не відповів на пред`явлену претензію, боргових зобов`язань не виконав . У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору позики і не поверненні боргових зобов`язань, позивач вимушений був звернутись до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому він просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики від 01.08.2017 року у розмірі 320 000,00 грн., а також суму трьох відсотків річних за користування грошовими коштами у розмірі 3200,00 грн., втрат від інфляції у розмірі 1551,78 грн. У зв`язку зі звернення позивача із позовом він поніс відповідні витрати, що пов`язані зі оплатою послуг адвоката у розмірі 3500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3247,52 грн. Позов просив задовольнити. Представник позивача адвокат Такаджи Є.Ф. до суду не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] просив розглянути справу за його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву в якій позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] .. Суд, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх у своїй сукупності з нормами діючого законодавства, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст.81 ЦПК України - \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.\~13\~ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України\~-\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Ст.\~77\~ЦПК України\~передбачує,\~що належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу Судом встановлено, що 01.08.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики (безвідсотковий), згідно умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] позику у сумі 320\~000 грн. зі строком повернення до 31 грудня 2018року (а.с.11-12) 01 серпня 2017 року відповідач власноручно складає розписку позивачу , в якій підтверджує, що отримав від [PERSON] суму позики у розмірі 320\~000гривень, яку зобов`язується повернути у строк до 31 грудня 2018року, або надати квартиру площею 32 кв.м за адресою : [ADDRESS] (а.с.13) Відповідно до вимог\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти чи інші речі, які визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ За умовами ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно ст.526,\~527 ЦК України\~зобов`язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог\~Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов`язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. 16 січня 2019року позивач скористався досудовим врегулюванням спору і звернувся до відповідача з письмовою претензією в якій зазначив суму боргу, та вказав банківські реквізити на які можливо було перерахувати грошові кошти(а.с.14) Також позивач надав суду поштові квитанції та повідомлення, які підтверджують отримання претензії відповідачем (а.с.14-15) З наданого позивачем суду розрахунку, з яким суд погоджується і вважає його обгрунтованним, вбачається, що сума, яка підлягає стягненню становить: 320\~000,00 грн. сума боргу; 1551,78 грн. - три проценти річних, за період з 01.01.2019 року по 01.03.2019 року; 3200,00 грн. - інфляційне збільшення, за період січень лютий 2019 року. Даний розрахунок відповідач не спростував. Згідно вимогам ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,\~а також три проценти річних від простроченої суми,\~якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048\~ЦПК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1048\~ЦПК України\~передбачено, що договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що відповідач порушує\~виконання грошового зобов`язання за вказаними договором позики, позивач вимагає сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних\~від простроченої суми, та проценти за користування грошовими коштами,\~суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3247 грн. 52 коп. та витрат на правничу допомогу у сумі 3500 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved