Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

АТ «Ощадбанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за картковим рахунком, посилаючись на те, що 18.01.2008 між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» укладено договір №1970 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. 29.02.2008 сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до договору №1970, відповідно до умов якого сторони домовились викласти назву договору від 18.01.2008 №1970 в наступній редакції: «Договір №1970 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою» та внести зміни до договору від 18.01.2008 №1970 шляхом викладення його в новій редакції. Відповідно до умов п.1.1. Додаткової угоди до [PERSON] відкрив відповідачу поточний рахунок №2625352142601 в гривнях для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та тарифів за послуги банку. Відповідно до п.7.1 договору банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту у розмірі 9840 грн., з платою за користування кредитом у розмірі 18 % річних, в разі прострочення сплати у розмірі 25 % річних, а за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 36 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлювався на період дії БПК та на період, необхідний для завершення розрахунків згідно з цим договором. Для проведення операцій банк відкрив клієнту кредитний рахунок №22022521426015. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язувався сплачувати банку заборгованість за кредитом, відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах визначених договором та додатком №1 до нього. Відповідач порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 19249,45 грн. та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча судова повістка надсилалась за адресою її проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернулась з відміткою про те, що адресат по даному адресу не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 18.01.2008 між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» укладено договір №1970 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою (а.с.4-8). Відповідача було належним чином повідомлено про умови кредитування (а.с.18,19). Сторонами 29.02.2008 укладено додаткову угоду № 1 до договору №1970 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою, відповідно до умов якого сторони домовились викласти назву договору від 18 січня 2008 року №1970 в наступній редакції: «Договір № 1970 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою» та внести зміни до договору від 18 січня 2008 року №1970 шляхом викладення його в новій редакції Відповідно до умов п.1.1. додаткової угоди №1 до договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок №2625352142601 в гривнях для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та тарифів за послуги банку. Згідно пунктів 7.2.1, 7.2.2 договору, плата за користування кредитом встановлювалась в розмірі 18% річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним). В іншому випадку плата за користування кредитом встановлювалась у розмірі 25% річних. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 36% річних (а.с.9-15). Також сторони уклали 29 січня 2010 року додаткову угоду № 2, відповідно до якої сторони домовились п.7.2.1, 7.2.3. викласти в наступній редакції: «У разі якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 22% річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним). В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 26% річних. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 36 % річних» (а.с.16,17). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Останнє зарахування сум коштів на картрахунок та погашення відсотків і кредиту відбулось 26.07.2013 у сумі 81,85 грн. Відповідачу надсилалась претензія від 03.07.2014 за №18/511-511 та від 11.05.2017 № 101.20-11/398 з вимогою погашення заборгованості за кредитом, проте дані претензії залишені без відповіді, дій щодо погашення заборгованості не здійснювалось (а.с.24,25,26). [PERSON] не виконала належно умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 11.08.2017 становить 19249,45 грн., з яких: залишок кредиту - 9839,41 грн., прострочені відсотки по кредиту - 4922,84 грн., розмір 3% від прострочених сум заборгованості - 395,59 грн.; розмір інфляційних втрат - 4091,61 грн. (а.с.20,21,22-23). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за картковим рахунком в сумі 19249,45 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved