Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

АТ [PERSON] Аваль звернулося 19.12.2018 р. до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.16, 509, 526, 530, 536, 546, 553, 554, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України та умови договору № 014/17-15/1989-35 від 31.03.2008 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 237\~469,40 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 163\~663,42 грн., заборгованість за відсотками 73\~805,98 грн. Ухвалою судді від 21.01.2019 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 20.02.2019 р. 20.02.2019 р. розгляд справи було відкладено на 26.03.2019 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідачів. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідачі до суду повторно не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ [PERSON] Аваль до [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 31.03.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», що підтверджено витягом зі Статуту, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/17-15/1989-35, згідно умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 250\~000 грн. строком до 31.03.2018 р., а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 16,50% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені кредитним договором (п.1.1-1.5 кредитного договору). 06.04.2009 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, з метою зменшенням фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, сторони дійшли згоди тимчасово, на період з 06.04.2009 р. по 06.04.2010 р. зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, у звязку з чим графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в додатках № 1, 2 до цієї додаткової угоди. 30.06.2015 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 014/17-15/1989-35/81-1-0-00/20071, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, у звязку з чим графік погашення кредиту та інших платежів до кредитного договору, а також розрахунок сукупної вартості було викладено у новній редакції в додатках № 1 та № 2. 30.06.2015 р. між позичальником та банком було укладено договір про часткове прощення боргу, відповідно до умов якого, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони домовились, що з дати укладення цього договору кредитор здійснює часткове анулювання (прощення) суми боргу позичальника в розмірі 1\~028\~663,33 грн. Відповідно до умов п.2.1 кредитного договору кредитор зобовязався надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суми кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісій згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обовязки, визначені умовами кредитного договору. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п.6.1 кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника з подальшою можливістю видачи готівки через касу кредитора. Згідно п.7.1 кредитного договору, позичальник зобовязався здійснювати погашення кредитної заборгованості та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів. Відповідно до умов п.7.2 кредитного договору позичальник також зобовязався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами в валюті кредиту в дату, визначену п.1.3.3 кредитного договору. Якщо дата сплати, зазначена в п.1.3.3 договору, не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній п.1.3.3 кредитного договору. Згідно п.3.1 кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п.1.2.1 кредитного договору. Крім того, згідно п.3.3 кредитного договору, сторони встановили, що нарахування процентів по кредитному договору будуть здійснюватись щомісяця на суму кредиту за весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному ст.7 цього кредитного договору. Всупереч вимогам п.3.1, п.3.3, п.7.1, п.7.2 кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобовязання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у звязку з чим станом на 12.11.2018 р. заборгованість [PERSON] перед банком складає 1\~940\~805,59 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 163\~663,42 грн.; заборгованість за відсотками 73\~805,98 грн. та пеня 1\~703\~336,19 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 31.03.2008 р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/17-15/1989-35, відповідно до якого фінансовий поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед банком відповідати за зобовязання боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/17-15/1989-35 від 31.03.2008 р., в повному обсязі цих зобовязань. Відповідно до п.2.1 договору поруки сторони договору визначили, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Викладене підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст..543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов, предявлений АТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON], ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 3562,04 грн.

Outcome: approved