Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості станом на 31.08.2019 р. в сумі 126947,65 грн., з яких 1196,97 грн. заборгованість за кредитом, 125750,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 10.09.2006 р. по 30.12.2018 р. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором б/н від 10.03.2006 р., за яким відповідач отримав кредит в сумі 2110 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Не зважаючи, на те що нарахована позивачем сума боргу станом на 31.08.2019 р. становить 196595,48 грн., позивач просить стягнути її у меншому, визначеному ним розмірі. Позивач в судові засідання не з`являвся, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судові засідання не з`являвся, подала заяву про відкладення розгляду справи з метою мирного врегулювання спору, а згодом подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2006 р. [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно із якою вона отримала картку «Універсальну», висловила свою згоду із тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, із яким вона ознайомилась та згідна. Як вбачається із змісту заяви, кредитний ліміт визначено в сумі 1000 грн., базова процентна ставка за кредитним лімітом становить на момент підписання договору 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Водночас, в Умовах та правилах встановлено, що банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на сайті банку (п. 5.5. Правил), п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни банком тарифів та інших невід`ємних частин договору, у т.ч. відсоткової ставки. Пункти 6.5, 6.6. Умов та правил покладають на позичальника обов`язок оплачувати комісії за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії тощо. У анкеті-заяві позичальника зобов`язання зі сплати пені, штрафів, умови щодо застосування позовної давності - відсутні. Однак, позивач не заявляв вимог про стягнення сум, не обумовлених в заяві анкеті позичальника. Як вбачається з поданого розрахунку, кредит був отриманий відповідачем та частково ним погашався. У розрахунку\~позивач зазначає,\~що станом\~на 31.08.2019\~р.\~заборгованість відповідача\~становила 196595,48\~грн.,\~з яких\~1196,97\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом,\~188943,61\~грн.\~ заборгованість\~по процентам\~за користування\~кредитом,\~6454,90\~грн.\~ заборгованість\~за пенею\~та комісією.\~Однак,\~у позовній\~заяві позивач\~просить стягнути\~лише 126947,65 грн., з яких 1196,97 грн. заборгованість за кредитом, 125750,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 10.03.2006 р. по 30.12.2018 р. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~ст.\~ст.\~626,\~628\~ЦК України договором\~є домовленість\~двох або\~більше сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Зміст договору\~становлять умови\~(пункти),\~визначені на\~розсуд сторін\~і погоджені\~ними,\~та умови,\~які є\~обов`язковими\~відповідно до\~актів цивільного\~законодавства.\~Частиною 1\~ст.\~638\~ЦК України\~встановлено,\~що істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди.\~Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~633\~ЦК України публічним\~є договір,\~в якому\~одна сторона\~ підприємець\~взяла на\~себе обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови\~публічного договору\~встановлюються однаковими\~для всіх\~споживачів,\~крім тих,\~кому за\~законом надані\~відповідні пільги. За\~змістом ст.\~634 цього\~кодексу,\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст.\~549\~ЦК України неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~несвоєчасно виконаного\~грошового зобов`язання\~за кожен\~день прострочення\~виконання.\~Ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~551\~ЦК України\~визначено,\~що предметом\~неустойки може\~бути грошова\~сума,\~рухоме і\~нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17 висловила позицію, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень. Позивачем доведено і заявою-анкетою позичальника підтверджується досягнення сторонами у належній формі згоди щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами у відповідному розмірі, строку погашення кредиту. Доказів на спростування позовних вимог суду надано не було. Вимог щодо стягнення сум, які не були погоджені сторонами у заяві-анкеті, позивач не заявляв. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволених вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved