Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Позивачу на підставі постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах міста Кривого Рогу (крім житлового масиву Інгулець та Криворізького району Дніпропетровської області). Відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . 18.05.2018, газопостачання за адресою відповідача було відключене, шляхом опломбування крану на вводі. 05.11.2019 за адресою відповідача, представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №1, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання, зрив пломби з вхідного крану. Акт про порушення підписано відповідачем із зауваженнями. На засіданні комісії, яке відбулось 12.12.2019 прийнято рішення здійснити донарахування по акту про порушення та складено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача за період з 05.05.2019 (за шість місяців до виявлення порушення) по 05.11.2019 (дата виявлення порушення) на суму 14408,61 грн. Боржнику в установленому порядку було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, однак сплата боргу у повному обсязі не здійснена. У зв`язку з цим, позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 14408,61 грн та судовий збір у сумі 2102 грн. Представник позивача відповідно до ст. 276 ЦПК України, у позові просив здійснити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, про що свідчить лист-повідомлення суду від 06.04.2020 за вих. №8027 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.06.2020, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють питання виконання зобов`язань та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Так, статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 ПАТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Отже, позивач є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п. 3 п. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем. Згідно з п. 4 гл. 3 розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В п. 7 гл. 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. З урахуванням наведеного відповідач, який мешкає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем природного газу. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З акту про порушення №1 від 05.11.2019, убачається, що за адресою: [ADDRESS] , виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання, зрив пломби з вхідного крану. (а.с. 7). На засіданні комісії, яке відбулось 12.12.2019 прийнято рішення задовольнити акт про порушення та відповідачу нарахована сума заборгованості за період з 05.05.2019 (за шість місяців до виявлення порушення) по 05.11.2019 (дата виявлення порушення) на суму 14408,61 грн, що підтверджується розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (а.с. 5). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що мало місце порушення Кодексу газорозподільних систем з боку відповідача, а тому обставини порушення оплати за спожитий природний газ є доведеними у повному обсязі, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2102 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved