Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 84800,18 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 05.09.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися внески на погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 15.09.2020 року має заборгованість в сумі 84800,18 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 60714,12 гривень, заборгованості по відсоткам відповідно до ст.. 625 ЦК України в сумі 4156,57 гривень, пені в сумі 19929,49 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути за відсутності представника позивача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачем [PERSON] до суду подано заяву, в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі, судове засідання просить провести за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 05.09.2011 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту. Взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту відповідач порушив і станом на 15.09.2020 року відповідно до розрахунку позивача створив заборгованість в сумі в сумі 84800,18 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 60714,12 гривень, заборгованості по відсоткам відповідно до ст.. 625 ЦК України в сумі 4156,57 гривень, пені в сумі 19929,49 грн.. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено анкетою-заявою, довідкою про умови кредитування, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт, умовами та правилами надання банківських послуг, наданими позивачем Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості в сумі 84800,18 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 60714,12 гривень, заборгованості по відсоткам відповідно до ст.. 625 ЦК України в сумі 4156,57 гривень, пені в сумі 19929,49 грн. є обґрунтовані, оскільки відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, який не повертає. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 1051,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту - стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved