Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника звернувся в травні 2015р. до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 147 565,37 долари США, що еквівалентно 3 213 973 грн. 92 коп. та судові витрати. У відповідності до договору поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року стягнути з відповідача [PERSON] 1000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору № HEH3GА00000147 від 07 вересня 2007 року [PERSON] , отримав кредит у розмірі 35 525 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повергнення кредиту 07 вересня 2017 року. Відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого станом на 16 квітня 2015 року утворилась заборгованість яка складає 147611,29 доларів США, з яких: 34734,23 доларів США\~- заборгованість за кредитом, 36310,64 доларів США\~- заборгованість за процентами за користування кредитом, 5399,80 доларів США\~- заборгованість по комісії за користування кредитом, 64126,58 доларів США\~- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 11,48 доларів США\~- штраф (фіксована частина), 7028,56 доларів США\~штраф (процентна складова). Зобов`язання забезпечені порукою в розмірі 1000грн. Договір поруки № 02/Д3 від 15.0.2014р. укладений з [PERSON] 07.07.2015р. Арбузинським районним судом Миколаївської області винесено заочне рішення , яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» стягнення з відповідачів заборгованості\~- задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3 213 973 (три мільйони двісті тринадцять тисяч девятсот сімдесят три) грн. 92 коп. та судовий збір в сумі 3\~644,00грн. Стягнуто з [PERSON] 1000 (одну тисячу) грн. та судовий збір в сумі 10,00 грн. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.05.2018р. вищезазначене рішення скасовано, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.06.2018 року справа направлена за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області за місцем проживання основного боржника [PERSON] .. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської від 19.07.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2020 року справа № 467/993/15 надійшла до провадження судді Войцеховської Я.В. 08.05.2020р. на адресу суду надійшов лист про повернення запиту суду до відділу реєстрації громадян управління ДР департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.05.2020 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.10.2021р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести повторний заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є відкрите акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» ( надалі ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № HEH3GА00000147, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти у розмірі 35 525 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць, на строк по 07.09.2017 року. Сторони дійшли згоди про те, що погашення заборгованості здійснюється в період з 02 по 08 число кожного місяця у розмірі 565,06 доларів США (а.с. 10-12) Зобов`язання позичальника, що випливають з кредитного договору, були забезпечені шляхом укладення з [PERSON] договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014 року, що обмежується сумою 1000 грн. (а.с. 13-14). Відповідно до ч.2\~ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно виписки по рахунку [PERSON] за період з 07.09.2007р. по 05.02.2021р. відповідачем здійснювалось погашення заборгованості до 29.10.2015р. Відповідач свої зобов`язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 16 квітня 2015 року, згідно доданого до справи розрахунку (а.с. 5-8), становить 147611,29 доларів США, з яких: 34734,23 доларів США\~- заборгованість за кредитом, 36310,64 доларів США\~- заборгованість за процентами за користування кредитом, 5399,80 доларів США\~- заборгованість по комісії за користування кредитом, 64126,58 доларів США\~- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 11,48 - доларів США\~- штраф (фіксована частина), 7028,56 доларів США\~- штраф (процентна складова). Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В статті 599\~ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.\~634\~ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. З огляду на ст. ст.1048,1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу (фіксована частина) у розмірі 11,48 - доларів США\~ та\~штрафу (процентна складова) у розмірі 7028,56 доларів США\~ відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Разом із цим,\~\~аналіз норм ч.2\~статті 258 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховуються, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Оскільки представником відповідача в заяві про скасування заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області заявлено про застосування строку позовної давності щодо нарахування пені, а її нарахування обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням Банку до суду, тому суд приходить до висновку , що до стягнення з відповідач [PERSON] на користь Банку підлягає пеня у розмірі 21 090 грн. 07 коп., оскільки із розрахунку позивача вбачається, що відповідачу\~\~нараховано пеню станом на 16.04.2015 року в сумі 67\~346, 38 доларів США , а станом на 09.04.2014 року сума нарахованої пені становить 46\~256,31грн., таким чином в стягненні суми пені в розмірі 46\~256,31грн. слід відмовити, у зв`язку із спливом позовної давності. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника [PERSON] суми заборгованості\~за кредитним договором в\~загальному\~розмірі 97\~534,74 доларів США, що станом на 18.03.2021р. еквівалентно 2\~701\~497,72 грн. з яких: 34 734,23 доларів США\~- заборгованість за кредитом, 36 310,64 доларів США\~- заборгованість за процентами за користування кредитом, 5 399,80 доларів США\~- заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 090,07 доларів США\~- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. таикм чином вимоги банку до [PERSON] в частині стягнення 1000 грн. підлягають задоволенню. Частиною першою\~ст.133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають (2701497,72 / 3213973,92*100)= 84,05 %. Зокрема, згідно платіжного доручення від 16.04.2015 року позивачем сплачено 3654,00 грн. судового збору, з урахуванням задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення в рахунок відшкодування судового збору 3071 грн. 36 коп. На підставі ст. ст.\~207,\~258,526,\~530,\~549, 554, 626,\~628,\~633,\~638,\~1048,\~1054,\~1055 ЦК України,

Outcome: partial