Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14076,90 грн. Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобов'язання позичальника перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними. Представник позивача до суду не з'явився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 4). Відповідач, у поданому суду відзиві на позов (а.с. 48-50, 51-55) просить у задоволенні позовних вимог відмовити, з посиланням на те, що нарахована позивачем сума процентів на 214,51 грн. за три роки є необґрунтованою та недоведеною, оскільки за домовленістю між сторонами встановлена фіксована процентна 36,00% річних. Також відповідач наголошує на тому, що штраф і пеня є одним видом відповідальності, одночасне їх застосування буде подвійною відповідальністю та вказує на застосування строків позовної давності щодо позовних вимог про стягнення пені. Крім того, [PERSON] вказує на те, що позивач звертається до неналежного відповідача [PERSON]. У поданій позивачем відповіді на відзив (а.с. 92-96, 106-110), Банк вказує на те, що підписання заяви відповідачем є свідченням укладання договору приєднання. Щодо розрахунку заборгованості позивач надає виписку, яка є первинним документом та з якої випливає, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Відповідачу було направлено повідомлення про підвищення процентної ставки і на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача не надходило, останній після підвищення процентної ставки активно користувався карткою. Пеня та штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Штраф застосовується за порушення зобов'язання, а пеня - за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання. Нарахування відсотків проводиться за відповідною ставкою на максимальний залишок заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за період. Вимоги щодо застосування позовної давності до вимог про стягнення пені відсутні, оскільки порушення зобов'язання триває. У поданих суду запереченнях на відзив відповідач вказує на те, що оскільки відповідачем по справі є [PERSON], а анкета заява від 14.02.2011 підписана [PERSON], то суд повинен відмовити в задоволенні позову. Крім того вказує на те, що банківська комісія за кредит є незаконною. Також відповідачем надано розрахунок, згідно з яким сума заборгованості, яку він має сплатити банківській установі складає 1194,44 гривень. Крім того, просить застосувати строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. На підставі ухвали суду від 26 лютого 2019 року витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» матеріали кредитної справи та виписку по рахунках. 26 лютого 2019 року винесено ухвалу про залишення без задоволення клопотання відповідача про виклик представника позивача для особистих пояснень. На підставі ухвали суду від 7 березня 2019 року витребувано від Мукачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відомості щодо підтвердження зміни імені та по батькові [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER]. Ухвалою від 4 квітня 2019 року витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунок відсотків за користування кредитним коштами. Розглядаючи дану справу суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (п. 2 частини третьої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України). Також суд зазначає, що однією з основних засад цивільного судочинства є розгляд справи судом впродовж розумного строку (п. 10 частини третьої ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України). У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Фактичні дані пов'язані з розглядом справи свідчать про те, що банківська установа впродовж судового розгляду справи у повній мірі мала процесуальну можливість висловити свої доводи та заперечення відносно позову, що і було нею практично реалізовано у вказаних вище письмових поясненнях. За таких обставин справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами та відхиляє клопотання представника позивач про перенесення слухання справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. За умовами укладеного кредитного договору від 14.02.2011 № б/н оформленого на підставі Анкети-Заяви від 14.02.2011 року, Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 9, 10, 11-25, надалі - Договір) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі -Банк) надав [PERSON] (далі - Позичальник) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 3100,00 гривень. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Тому, з огляду на викладене суд критично ставиться до заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо нікчемності складової частини укладеного кредитного договору у вигляді Умов та правил надання банківських послуг. Статтею 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З банківської виписки по рахунку за період з 01.01.1999 року по 26.02.2019 року вбачається, що відповідач користувалася кредитною карткою, знімаючи готівкові кошти та здійснюючи часткове погашення заборгованості по кредиту. Таким чином відповідач, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку засвідчив приєднання до договору, умови якого встановленні Банком та при укладенні договору сторони керувались частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 2.1.1.2.1 вказаних Умов, для надання банківських послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафтах), оплатити винагороду банку. Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно з статтею 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною першої статті 530 Цивільного кодексу України передбачено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зі змісту статей 525, 526 Цивільного кодексу України випливає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту, сплати процентів, пені та комісії, а також штрафів в матеріалах справи відсутні. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Банк вказує на те, що заборгованість Позичальника станом на 25.11.2018 (розрахунок, а.с. 5-6, 7-8) за предметом позову становить суму 14076,90 гривень (в т.ч. 214,51 грн. - тіло кредиту; 6575,33 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 6140,54 грн. - нарахована пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 646,52 грн. - штраф (процентна складова). Проте не можливо повністю погодитися з розрахунком суми заборгованості наданим представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК», виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, поняття яких законодавцем розкрито у статтях 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України. Тобто суд, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи розглядає справи на підставі поданих сторонами доказів. Обов'язок щодо доведення певних обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, передбачений частиною третьою ст. 12 та частиною першою ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України При цьому, у відповідності до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Аргументи та доводи відповідача щодо неправильного визначення позивачем тіла кредиту не спростовують даних розрахунку банківської установи. З наданої позивачем виписки по кредитному рахунку Клієнта - [PERSON], основна картка: [NUMBER] вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, в тому числі вносив певні суми на погашення заборгованості, які враховані позивачем при проведеному розрахунку заборгованості. Доводи відповідача з приводу неправильного визначення заявленої до стягнення суми процентів на тіло кредиту суд відхиляє, виходячи з наступного наступне. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови) за користування Кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). Згідно зі ст. 212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. У разі виникнення прострочених зобов'язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов). Підпунктом 2.1.1.12.6. Умов передбачено, що на боргові зобов'язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Преміальних карток Platinum, МС World Black Edition, МС World Elite і VISA Infinite). З наданого банком розрахунку та виписки по картковому рахунку, вбачається, що Банком нараховувалися проценти за користування кредитом та проценти за прострочення кредиту згідно з Умовами та виходячи з тіла кредиту, наявного на момент користування кредитними коштами/прострочення кредиту. Таким чином, доводи відповідача щодо неправильного визначення заявленої до стягнення суми процентів судом відхиляються з огляду на їх безпідставність та недоведеність. З наведених підстав, суд не бере до уваги розрахунок відповідача щодо необхідності нарахування відсотків на тіло кредиту (214,51 гривень), оскільки з виписки по рахунку вбачається, що в різні періоди заборгованість по тілу кредиту була різною і на наявну заборгованість нараховувалися відсотки відповідно до Умов, а сума тіла кредиту зменшилася за рахунок зарахування Банком коштів, частково внесених відповідачем на погашення кредитної заборгованості. При цьому суд враховує і те, що змінювалась і процентна ставка. Так, на момент укладання договору (14.02.2011) процентна ставка була на рівні 3% в місяць, а з 01.09.2014 року така встановлена Банком в розмірі 2,9% на місяць, з 01.04.2015 р. до 3,5 % на місяць. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право змінювати Тарифи, а також інші умов обслуговування рахунків. При цьому, Банк за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не раніше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9, Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відтак певний порядок зміни Тарифів передбачений Умовами і правилами надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами. З'ясуванню підлягає те, чи свідчить цей порядок про наявність змінюваної процентної ставки у кредитному договорі. Так, з 01.09.2014 року змінено базову відсоткову ставку до 2,9 відсотків на місяць, базова % ставка за картою з 01.04.2015 року змінилася з 2,9 % до 3,5 %. Позивачем до матеріалів справи надано роздруківки про відправлення 15.08.2014 року та 15.03.2015 року смс-повідомлень на зазначений відповідачем в анкеті-заяві мобільний телефон [NUMBER], згідно яких 15.08.2014 року [PERSON] повідомлено про те, що для витрат, здійснених за карткою Універсальна з 01.09.2014, ставка за використання кредитних коштів становитиме 2,9% на місяць. 15.03.2015 року [PERSON] повідомлено про те, що для витрат, здійснених за карткою Універсальна з 01.04.2015, ставка за використання кредитних коштів становитиме 3,5% на місяць. Однак, доказів отримання відповідачем вказаних смс-повідомлень позивачем не надано. При цьому, згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1056-1 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви) умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, а відповідно до частини 1 зазначеної статті, чинній на час збільшення банком процентів, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частинами третьою та четвертої вищевказаної статті визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. В разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. За змістом наведеної правової норми в будь-якому випадку зміни відсоткової ставки за кредитним договором, в тому числі й за наявності в договорі відповідних умов, банк зобов'язаний повідомити про це позичальника, а при невиконанні такого обов'язку не вправі нараховувати змінену відсоткову ставку. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 по справі № 454/2960/15-ц. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не був належним чином повідомлений про зміну процентної ставки, тому не можна вважати, що він прийняв пропозицію про це від кредитора. Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі 3,5 % на місяць не надано, нарахована сума процентів за період кредитування з 01.04.2015 року по 25.11.2018 (дата вказана позивачем в позовній заяві) підлягає зменшенню, виходячи із встановленої процентної ставки у розмірі 3 % на місяць, як було погоджено сторонами під час укладення договору. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягнення заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 6044,72 грн., виходячи з наступною розрахунку. Так, судом проведено перерахунок нарахованих відсотків згідно з даними виписки по рахунку з відсоткової ставки 3,5% на відсоткову ставку 3%. Згідно з даними виписки: 30.04.2015 було нараховані 84,26 грн. відсотків за використання кредитного ліміту, 0,2 грн. за прострочений кредит. 31.05.2015 року банком нараховані 86,47 грн. відсотків за користування кредитним лімітом за відсотковою ставкою 3,5, провівши перерахунок за відсотковою ставкою 3%, стягненню підлягає сума 74,12 грн. та 0,36 грн - нараховані за овердрафт проценти. 30.06.2015 року нараховано 1720,22 грн. відсотків за користування кредитним лімітом за відсотковою ставкою 3,5, провівши перерахунок за відсотковою ставкою 3%, стягненню підлягає сума 145,9 грн. та 0,66 грн - проценти за прострочений кредит. 31.07.2015 року нараховані 120,78 грн відсотків за користування кредитним лімітом за відсотковою ставкою 3,5, провівши перерахунок за відсотковою ставкою 3%, стягненню підлягає сума 103,52 грн., 4,56 грн - проценти за прострочений кредит, 0,05 грн - за овердрафт процентів, 0,01 грн - за прострочений овердрафт процентів. 31.08.2015 року нараховані 87,13 грн відсотків за користування кредитним лімітом за відсотковою ставкою 3,5, провівши перерахунок за відсотковою ставкою 3%, стягненню підлягає сума 74,68 грн. та 0,16 грн - проценти за прострочений кредит. В подальшому проведений розрахунок за даними банківської виписки. Період нарахуванняПроценти, нараховані банкомПерераховані проценти з урахуванням ставки за Договором - 3% на місяць 01.10.2015За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 23,04, по ставці 2,7 процента - 32,55, по ставці 3,5 процента - 32,88За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 23,04, по ставці 2,7 процента - 32,55, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 28,11 01.11.2015За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 19,68, по ставці 2,7 процента - 32,55, по ставці 3,5 процента - 41,78За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 19,68, по ставці 2,7 процента - 32,55, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 35,81 01.12.2015За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 15,25, по ставці 2,7 процента - 31,5, по ставці 3,5 процента - 46,34За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 15,25, по ставці 2,7 процента - 31,5, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 39,72 01.01.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 11,68, по ставці 2,7 процента - 32,55, по ставці 3,5 процента - 52,45За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 11.68, по ставці 2,7 процента - 32,55, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 44,96 01.02.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 8,68, по ставці 2,7 процента - 32.55, по ставці 3,5 процента - 57.61За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 8.68, по ставці 2,7 процента - 32.55 , по ставці 3 процента (замість 3,5) - 49.38 01.03.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 4,48, по ставці 2,7 процента - 36,06, по ставці 3,5 процента - 73,84За використання кредитного ліміту по ставці 2,5 процента нараховано 4,48, по ставці 2,7 процента - 36,06, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 63,29 01.04.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 28.98, по ставці 3,5 процента - 74.5За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 28.98, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 63.86 01.05.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 24.12, по ставці 3,5 процента - 77.8За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 24.12, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 66.69 01.06.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 37.42, по ставці 3,5 процента - 152.21За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 37.42, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 130.47 01.07.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 15.82, по ставці 3,5 процента - 91.68За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 15.82, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 78.58 01.08.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 13.02, по ставці 3,5 процента - 100.36За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 13.02, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 86 01.09.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 6.66, по ставці 3,5 процента - 106.05За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 6.66, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 90,9 01.10.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 3,3, по ставці 3,5 процента - 109.18За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 3.3, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 93.58 01.11.2016За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 3.63, по ставці 3,5 процента - 179.16За використання кредитного ліміту по ставці 2,7 процента - 3.63, по ставці 3 процента (замість 3,5) - 153.57 01.12.2016За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 115.62За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 99.10 01.01.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 121.16За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 103,85 01.02.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 258,5За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 221.57 01.03.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 150.14За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 128.69 01.04.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 132.24За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 113,35 01.05.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 272,48За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 233,55 01.06.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 221.53За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 189.88 01.07.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 139.73За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 119.74 01.08.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 145.3За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 124.54 01.09.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 308,35За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 264,3 01.10.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 178.92За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 153.36 01.11.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 326.81За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 280.12 01.12.2017За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 349.9За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 274.2 01.01.2018За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 398.17За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 341.29 01.02.2018За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 340.91За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 292.21 01.03.2018За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 357.84За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 306.72 01.04.2018За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 433.88За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 371.9 01.05.2018За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 461.92За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 395.93 01.06.2018За використання кредитного ліміту по ставці 3,5 процента - 522.1За використання кредитного ліміту по ставці 3 процента (замість 3,5) - 447.51 Всього за перерахунком по відсотковій ставці 3% на місяць за період з 01.04.2015 по 25.11.2018 судом перераховано відсотків на загальну суму 6386,89 гривень Згідно з даними розрахунку заборгованості відповідачем 27.04.2015 року було погашено заборгованість по процентам в сумі 153,44 грн, 23.05.2015 - в сумі 84.46 грн, 13.07.2015 - в сумі 257,71 грн (подальший розрахунок заборгованості даних щодо погашення відсотків не містить), то заборгованість за процентами за період з 01.04.2015 (дата підвищення відсоткової ставки) по 25.11.2018 (кінцева дата вказана позивачем в позові) складає 5891,28 гривень (6386,89 - 153.44 -84.46 - 257.71). З розрахунку заборгованості випливає, що станом на 31.03.2015 (день перед підвищенням процентної ставки) загальна заборгованість за процентами складає 153,44 гривень. Отже, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню 6044,72 гривень (5891.28 + 153.44) заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом. Також, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог банківської установи у частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 6140,54 грн. Так, статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. По відношенню до спірної по справі ситуації, в контексті вищевказаного положення Конституції України, суд зазначає, що Довідкою про умови кредитування з використання платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду (а.с. 10), яка підписана відповідачем 14.02.2011 року, передбачено, що нарахування пені (ПЕНЯ = пеня (1)+пеня (2)), де пеня (1) - базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожен день простроченого кредиту; пеня (2) в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень в місць. При порушенні Позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. В даному випадку, Договором була передбачена подвійна відповідальність (подвійна сплата штрафу у фіксованій сумі (500,00 грн.) та відсотковій сумі (646,52 грн.) з одночасним нарахуванням пені у сумі 6140,54 грн.) за одне й те саме порушення зобов'язання одного виду (порушення граничних строків сплати грошових зобов'язань за Договором), хоча в ст. 61 Конституції вказано на недопустимість подібного. Зазначений висновок суду узгоджується також з позицією Верховного Суду України, яка міститься в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника, основаних на законі, невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Ураховуючи, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 у справі № 296/9078/15-ц. Враховуючи вищевказані обставини справи, з огляду на їх узгодженість з нормами Конституції України, а також висновки Верховного Суду України, які є обов'язковими для суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог Банку щодо стягнення з Позичальника пені у розмірі 6140,54 грн. слід відмовити. Зазначене з одного боку забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки. У зв'язку з наведеним, не підлягає судовому дослідженню заявлене представником відповідача клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] пені. Доводи відповідача щодо незаконності стягнення комісії суд відхиляє, оскільки такі вимоги Банком не заявлялися. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги слід задоволити частково шляхом присудження до стягнення з відповідача суми 7405,75 гривень (в т.ч. 214,51 грн. - тіло кредиту; 6044,72 грн. - відсотки за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 646,52 грн. - штраф (процентна складова). Аргументи відповідача відносно необхідності відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на відмінність особистих даних особи Позичальника, суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи міститься копія паспорту відповідача [PERSON] серії [NUMBER], згідно з даними якої його датою народження є 26 липня 1965 року, а ідентифікаційний код особи, зазначений в Анкеті-Заяві збігається з ідентифікаційним кодом, вказаним в паспорті громадянина України [NUMBER] , який виданий набагато пізніше, ніж укладено договір. Крім того, у поданих суду відзиві, запереченні та різного роду клопотаннях відповідач визнає факт того, що саме він укладав кредитний договір, проте він не повністю погоджується із заявленою до стягнення сумою кредитної заборгованості. При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню сума 926,97 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved