Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.10.2011року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 25000,00 грн. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконала. В зв`язку з чим станом на 31.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 41521,78 грн., яка складається з наступного: 15379,11 грн. - заборгованість за кредитом, 22689,25 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1000,00 грн. - заборгованість за пенею і комісією. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1953,42 грн., - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, а у разі неявки відповідача в судове засідання, - про розгляд справи в заочному порядку (а.с.41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.57,58). Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 02 листопада 2011 року [PERSON] надала згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та Приватбанком договір про надання банківських послуг (а.с.6). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У частині першій статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач надав суду копію анкети- заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 02 листопада 2011 року, що підписана відповідачем. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, а також те, що вказаний документ станом на 02 листопада 2011 року містив умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Пам`ятка клієнта, з якою начебто була ознайомлена відповідачка, взагалі в матеріалах справи відсутня. Таким чином, із дослідженої судом копії анкети-заяви про приєднання до Умов не можливо дійти висновку, що дана анкета-заява містить істотні умови властиві для даного типу договору, адже з матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, у якій міститься підпис позивача, стосується лише її наміру оформити платіжну картку. Інші надані банком документи (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна») містить лише загальну інформацію щодо умов кредитування при використанні кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна GOLD». Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження погодження відповідачем відсоткової ставки за кредитом у розмірі, вказаному у розрахунку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, з огляду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] була ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про стягнення 22689,25 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 1000,00 грн. - заборгованості за пенею і комісією, штрафів; - 500,00 грн. і 1953,42 грн., необхідно відмовити. На думку суду не підлягають також задоволенню і вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15379,11 грн. Так, до позовної заяви представником позивача додано розрахунок заборгованості за договором б/н від 02.11.2011року, укладеного між Приватбанком та [PERSON] , станом на 31.07.2019р., який містить відомості за період з 28.07.2019р. по 31.07.2019р., але він не містить інформації щодо суми отриманих, повернутих відповідачем кредитних коштів з часу укладення договору від 02.11.2011р., інформації щодо нарахованих за цей період процентів, пені, комісії. У розрахунку заборгованості (а.с.5) зазначено, що загальна заборгованість відповідача станом на 31.07.2019р. становить 41521,78 грн. і складається з наступного: 15379,11 грн. - заборгованість за кредитом, 22689,25 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1000,00 грн. - заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1953,42 грн., - штраф (процентна складова). Однак, у самому розрахунку, а саме у графі «Нараховані на прострочену заборгованість за кредитним договором проценти» зазначені суми - 169,15 ; 84,58 ; 84,57 ; у графі «Погашені проценти» зазначена сума - 49836,14; у графі «Загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком)» вказані суми - 84,58 ; 84,57; у графі «Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком» вказана сума - 1000,00; у графі «Сума погашення за наданим кредитом» зазначена сума - 81384,27. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було погашено станом на 31.07.2019 рік процентів на суму 49836,14 грн. За таких підстав суд доходить висновку, що тіло кредиту є повністю погашеним відповідачем, що є в даному випадку підставою для відмови у задоволенні позову, адже домовленості про сплату відсотків за користування коштами підписана відповідачем анкета-заява не містила.

Outcome: dismissed