Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 13 228 грн. 14 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б\\н від 26.10.2009 року, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на виконання зобов'язань перед банком, підписавши заяву та Умови і правила надання банківських послуг. Однак договірних зобов'язань відповідач не дотрималася, внаслідок чого станом на 21.06.2018 року виникла заборгованість в сумі 13 228 грн. 14 коп. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задоволити. Позивача у встановленому порядку повідомлено про відкриття провадження у справі, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча повідомлялася вчасно та належним чином, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, згідно статті 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б\\н від 26.10.2009 року, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на виконання зобов'язань перед банком, підписавши заяву та Умови і правила надання банківських послуг. Однак договірних зобов'язань відповідач не дотрималася, внаслідок чого станом на 21.06.2018 року виникла заборгованість в сумі 13 228 грн. 14 коп., яка складається з: 5 885 грн. 08 коп.; 6 036 грн. 96 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200 грн. - заборгованість за пенею: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 606 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова). Укладений із банком кредитний договір відповідач в судовому порядку не оспорила, у зв'язку з чим він, відповідно до правил ст.204 ЦК України він є правомірним. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання), відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов а вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 527 ЦК боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що зобов'язання не виконано, на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. [PERSON] в порушення своїх договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства відповідач не дотрималася термінів погашення кредиту та відсотків, встановлених в договорі, що підтверджено розрахунком заборгованості наявним у матеріалах справи, згідно якого сума заборгованості на час розгляду справи складає 13 228 грн. 14 коп. На день ухвалення рішення відповідач наявний борг не погасила. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути загальну суму боргу в розмірі 13 228 грн. 14 коп. Згідно ч.1,ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача. З оглянутого платіжного доручення вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. Тому з відповідача підлягають стягненню і судові витрати на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved