Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивований тим, що 23.05.2018 року відповідач позичила у відповідача 350 000 грн, на строк 10 місяців, які зобов`язалась повернути. Однак відповідач у встановлений строк борг не повернула та не виконала взяті на себе зобов`язання. Позивач неодноразово звертався до позивача з питанням повернення грошових коштів, однак відповідач будь яких дій на повернення грошових коштів позивачу не вчиняла. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 19.03.2020 року у справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче провадження у справі та розглянуто заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 18.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання сторони не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином згідно п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань, відзиву у встановлений судом строк, не надала. За наявності умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до розсписки від 23.05.2018 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 350 000 грн., які зобов`язалась повернути в строк 10 місяців.(а.с.9) Згідно розрахунку, інфляційні нарахування на суму боргу, за період з 01.04.2019 року до 29.02.202 року складають 5230, 26 грн.(а.с.10) Три проценти річних від простроченої суми за період з 24.3.2019 року до 17.03.2020 року становить 10 356, 16 грн.(а.с.11) У зв`язку із викладеним суд вказує на те, що загальна сума боргу із врахуванням інфляції складає 365 586, 42 грн, ( 350 000 грн + 5230, 26 грн + 10356,16 грн). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно боргової розписки, станом на травень 2020 року, борг відповідачем не повернуто, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору при поданні вказаної позовної заяви, судового збору за подання заяви про забезпечення позову та витрат на професійну правничу допомогу. У п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу [PERSON] надав договір про надання правничої допомоги від 16.03.2020 року, акт наданих послуг по договору надання правової допомоги по цивільній справі від 16.03.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 78 на суму 2800 грн, що являється належними доказами отриманої правової допомоги та підставою для задоволення вимоги про стягнення даної суми з відповідача. Стягненню з відповідача на користь позивача також підлягають витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. ст.192, 524, 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved