Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

В березні місяці 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до сільської ради с. Красенівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області зазначивши ,що [INFO] померла її рідна тітка по матері : [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй спадкове майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства загальною площею- 0,34 га. в с.Красенівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області та інше майно. Спадщину [PERSON] прийняла мати позивача: [PERSON] яка вступила в управління спадковим майном та отримала в 2001 році у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2,41 га. Оформити ж правоустановчі документи на неї та на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства мати позивача за життя не змогла, оскільки тоже померла в травні місяці 2007 року. Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері так, як в визначений законом термін подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття та отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва померлої матері, але не може реалізувати свої спадкові права на земельну ділянку для ведення особистого селянського підсобного господарства померлої тітки, в управління якою в свій час вступила її мати так, як за життя спадкодавця документи, що посвідчували б право приватної власності на дане майно не виготовлялись, що перешкоджає в нотаріальному порядку оформити право власності на дану нерухомість, що і спонукало його звернутись до суду з даними позовними вимогами. В судове засідання позивач не з»явився, подав заяву якою підтримав заявлений позов та просив провести розгляд справи без його участі. Відповідач по справі подав до суду заяву про визнання позову та не заперечує стосовно його задоволення, просить розглядати справу без участі його представника тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, тобто без здійснення звукозапису. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом наявного в матеріалах справи свідоцтва серії [NUMBER] від [INFO] , підтверджено відкриття спадщини після смерті [PERSON],а свідоцтвом серії [NUMBER] від 22 травня 2007 року, стверджується і факт відкриття спадщини після смерті [PERSON]. Правомірність вступу в управління спадковим майном та прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , стверджується довідкою сільської ради № 260 від 16.03.2016 року, рішенням суду від 22.12.2000 року (а.с.10) у відповідності до змісту якого [PERSON] та [PERSON] являлися рідними сестрами та свідоцтвом про прийняття спадщини на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері, тобто гр.-ки [PERSON] стверджується довідкою № 408/01-16 від 25.03.2016 року за підписом Державного нотаріуса Чорнобаївської Державної нотаріальної контори (а.с.26) у відповідності до змісту якої, позивач дійсно подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], свідоцтвом нотаріальної контори серії ВКВ 949941 від 29.11.2007 року про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 19.04.156 року та шлюбу позивача серії [NUMBER] від 24 .08.1974 року. Факт же наявності в померлої тітки позивача [PERSON] в с.Красенівка Чорнобаївського р-ну земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею - 34 га. в управління якою в свій час вступила мати останньої після смерті своєї сестри :-[PERSON] та на яку претендує позивач, стверджується дослідженим в судовому засіданні витягом з протоколу рішення сесії сільської ради № 3 від 23.01.1995 року (а.с-11) у відповідності до якого за життя [PERSON] , останній було передано в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею-0,34 га. та довідкою №729 від 16.03. 2016 року відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському р-ні ,згідно до змісту якої грошова оцінка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею-0,34 га. в с.Красенівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області становить- 24112,45 грн. Змістом п.№ 1 Декрету КМ України від 26.12.1992 року (чинним до 2007 року) органи місцевого самоврядування ,були зобов»язані на протязі 1993 року розпочати передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства . Пунктом № 3 даного Декрета визначено , що право власності громадян на дані земельні ділянки посвідчується даним органом місцевого самоврядування, шляхом проведення відповідного запису у земельно-кадастрових документах . Пунктом № 7 розділу Х ,,Перехідних положень,, ЗК України 2002 року визначено, що громадяни які одержали в приватну власність земельну ділянку до 01 січня 2002 року, зберігають дані права і в подальшому на дані земельні ділянки. Змістом ст.86 ЦК УРСР 2003 року закріплено поняття права власності та її види, включаючи і приватну форму власності. Судом встановлено, що відповідачем (сільською радою) [PERSON]. правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видався ,але передача земельної ділянки сільською радою спадкодавцю в приватну власність відбулася на підставі відповідного рішення сесії сільської ради про,що органом місцевого самоврядування проведено відповідний запис до земельно-кадастрових документів,що підтверджено в судовому засіданні записом про протокол відповідного рішення № 3 (а.с.-11) та письмовим визнанням позову відповідачем (ас.-25), тобто тією ж сільською радою , що передавала спадкодавцю наявну земельну ділянку на підставі свого рішення від 24 травня 1995 року. Положення ст.ст.125 та 126 ЗК України ,щодо підтвердженням права власності на земельну ділянку Державним актом набули чинності лише з прийняттям нового ЗК України -2002 року і зворотної дії у часі не мають , а тому суд вважає,що для прийняття рішення по даній справі суд має враховувати не лише положення матеріального права що діє на даний час, а і те законодавство, що було чинне на час передання сільською радою спадкодавцю земельної ділянки у приватну власність. В даному ж випадку право позивача на спадкування даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею-0,34 га. стверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Відповідач по справі позов визнав в повному обсязі та не заперечує стосовно його задоволення, інших спадкоємців судом не встановлено, що являється підставою для задоволення позову.

Outcome: approved