Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

АТ «Акціонерний банк «Радабанк»» 17.10.2019 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 67218/ФКР510/0 від 25.04.2018р. у розмірі 5116,94 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до вказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128\~ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не надавав. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281\~ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Згідно із ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» та [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту 67218/ФКР510/0 від 25.04.2018р року, встановленого на зарплатну платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №\~316518/Z02/16 від 30.03.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,00 % на рік, а відповідач зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с. 10-18). Згідно з ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. На підставі ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка відповідно до розрахунку станом на 03.10.2019р. становить 5116,94 грн. та складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту у розмірі 3000,00 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 1328,12 грн., пені на прострочену заборгованість по ліміту овердрафту в розмірі 528,00 грн., пені на прострочену заборгованість по нарахованим процентам в розмірі 182,90 грн., дебіторська заборгованість 77,92 грн. (а.с.20-27). Відповідач зважаючи на положення статті 81\~ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. Таким чином, з огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved