Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON], [PERSON], інтереси яких представляє адвокат Падучак І.І., звернулися в суд із позовом до Дичківської сільської ради Рогатинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], а саме: за [PERSON] на 2/3 частини, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та як членом колгоспного двору, за [PERSON] на 1/3 частину як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON] станом на 01 липня 1990 року проживала в домоволодінні по [ADDRESS] та була членом колгоспного двору. Також у вказаному домоволодінні проживали батьки позивачів [PERSON] та [PERSON] У зв’язку із смертю [PERSON] [INFO] року відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину даного домоволодіння. Спадкоємцем майна [PERSON] був її чоловік [PERSON] У зв’язку із його смертю відкрилась спадщина на 2/3 частини даного домоволодіння. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Позивачі по справі є спадкоємцями за законом даного майна. Окрім них спадкоємцем також є їхній брат [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Позивачі прийняли спадщину, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок. Також позивач [PERSON] звернулася до державного реєстратора Рогатинської районної державної адміністрації щодо реєстрації права власності на 1/3 частину вказаного нерухоме майно, але їй було відмовлено у державній реєстрації, що оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з’явилися. Від представника позивачів адвоката Падучак І.І. надійшло до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила задовольнити. Представник Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області – в. о. сільського голови Саків Г.Н. в підготовче засідання не з`явилася, подала письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи «колгоспні двори». Станом на 01 липня 1990 року в господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON],[PERSON], [PERSON] Вирішуючи спори про захист права власності на майно, суди повинні виходити з того, що правовий режим майна визначається з урахуванням законодавства, яке було чинним на момент створення (набуття) відповідного майна. Подальша зміна законодавства не повинна призводити до погіршення становища володільця майна, оскільки інакше порушуватиметься конституційний принцип про незворотність дії закону у часі. Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 р., мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року, кожен із членів двору мав по 1/3 частці у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], повторно виданим Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 21 вересня 2018 року. У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частину домоволодіння [ADDRESS]. Згідно довідки виконавчого комітету Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №48 від 12 березня 2019 року заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті сільської ради не посвідчувався. Судом встановлено, що спадкоємцем майна, що належало [PERSON] є її чоловік [PERSON] [INFO] року у зв’язку із смертю [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому 2/3 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки виконавчого комітету Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 49 від 12 березня 2019 року заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті сільської ради не посвідчувався. На день його смерті разом із ним проживала [PERSON] Спадкоємцями за законом першої черги майна спадкодавця [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Спадкоємець за законом [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] що підтверджується його заявою, поданою приватному нотаріусу Рогатинського районного нотаріального округу Дзері М.Л. 24 вересня 2018 року. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачами підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, де у графі батько зазначено «[PERSON]», у графі мати зазначено «[PERSON]». Судом встановлено, що спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину. Постановою приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Дзери М.Л. від 11 березня 2019 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказане домоволодіння. Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації №182 від 22 жовтня 2018 року вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., літна кухня площею 33,3 кв.м., стайня площею 29,4 кв.м., стодола площею 23,6 кв.м., ворота площею 6,6 кв.м., огорожа площею 18,7 кв.м. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 02 листопада 2018 року ринкова вартість домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] становить 40 900 грн. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved