overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка була посвідчена Товарною біржею, в зв'язку із неможливістю на даний час вчинити правочин, пов'язаний з прийняттям її у спадщину. До суду сторони не з'явились, позивач направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши представлені у справі письмові докази, встановив, що 11.08.1997 року Комсомольською Універсальною Товарною біржею був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], реєстраційний номер № 4 від 11.08.1997 року. За даним договором [PERSON] продала, а [PERSON] купив зазначену квартиру за договірною ціною в розмірі 8 000 гривень (а.с. 7). Фактично обидві сторони виконали умови угоди, проте не посвідчили її в нотаріальній конторі. [INFO] [PERSON] помер (а.с.9), на день смерті значився зареєстрованим і проживав разом з дружиною - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно із представленою довідкою, позивач, який доводиться сином померлому [PERSON] (а.с. 41), на даний час значиться зареєстрованим і постійно проживає в спадковій квартирі (а.с. 40). Інші спадкоємці першої черги за законом - дружина спадкодавця [PERSON] та його донька [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивача. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідно до ст. 47 ЦК України, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду /в даному випадку за заявою спадкоємця, до якого відповідно до положень ст.ст.1218,1261 ЦК України переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті/, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. До спірних правовідносин судом застосовані положення ст..47 ЦК України /ред. 1963 року/ відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України /ред..2004 року/, згідно з якими Цивільний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області 12 лютого 2006 року, актовий запис за № 11. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пояснив що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2006 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з липня 2014 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 30 вересня 2014 року сторонам надавався термін для примирення чотири місяці, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому Шпичинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 7 жовтня 2007 року, актовий запис за № 6. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пояснив що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 жовтня 2007 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з квітня 2014 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 1 жовтня 2014 року сторонам надавався термін для примирення на три місяці, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 05 серпня 2011 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 336. Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 квітня 1986 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на допущення помилки при складанні свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] що виявилась у помилковому включенні до об'єктів що складають зазначене домоволодіння нерухомого майна, яке позивачу не належить, просила суд визнати зазначене свідоцтво про право власності частково недійсним та захистити її права власника щодо приналежного їй домоволодіння [ADDRESS], у належному складі - шляхом визнання такого права власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що допущена у вказаному свідоцтві помилка полягає у включенні до складу домоволодіння [ADDRESS] житлового будинку літ. «А», гаражу літ. «Б», вбиральні літ. «Е», та у позасудовий спосіб таку помилку усунути неможливо, оскільки зазначене свідоцтво було видано виконкомом Одеської міської ради, який на теперішній час втратив повноваження з реєстрації прав власності на нерухоме майно. В судове засідання сторони не з'явились, про часта місце вирішення справи повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, обставини та вимоги позову, підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача за обставинами розгляду справи у судове засідання повторно не з'явився, та не повідомив про поважні причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового засідання не надав. Виходячи з наведеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 05 жовтня 1996 року у Золочівським відділом РАГС Харківської області, актовий запис № 60, зареєстрував шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбі народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] батьками яких записані сторони у справі. За непорозуміння з побутових причин, постійних ревнощів та відсутності взаєморозуміння в сім'ї постійно виникають сварки, шлюб носить формальний характер, відносини припинені. Сторони в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, як позивач так і відповідачка подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). [INFO] народилася [PERSON], а [INFO] [PERSON] батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] Сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що на її утриманні перебуває їх з відповідачем донька [PERSON], [INFO]. На даний час донька досягла повноліття, проте продовжує навчання на денній формі у Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті і тому потребує утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до закінчення нею навчання в розмірі 600 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити, вказавши, що плата за навчання складає 18600 грн. - 8900 грн. за перший рік і 9700 грн. за другий рік, крім того, щоденно на харчування та транспорт доньці необхідно 20 грн., а також на мобільний зв'язок - 10 грн. на тиждень. Вважає, що при визначенні розмір аліментів 600 грн. на місяць їх з відповідачем витрати на дитину в зв'язку з її навчанням будуть рівними. Документального підтвердження працевлаштування відповідача вона не має, однак їй відомо, що він працює і отримує достатній для сплати аліментів дохід. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений судом в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], котра продовжує навчання за денною формою в Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті і тому потребує утримання. Дитина знаходиться на утриманні матері. Як вбачається з договору про підготовку бакалавра від 12.08.2014 року, наявним в матеріалах справи, вартість освітньої послуги, котра надається з 1.09.2014 року по 30.06.2016 року, становить 18600 грн. Вказані обставини підтверджується копією свідоцтва про народження, довідкою Хмельницького КТЕІ від 3.09.2014 року, договором про підготовку бакалавра від 12.08.2014 року, довідкою ЖЕК № 6 від 29.07.2014 року про склад сім'ї позивача, наявними в матеріалах справи. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, посилаючись на положення ст.ст. 529,548,549 ЦК України /ред..1963 року/, просить визнати за нею право власності на [ADDRESS], яка була придбана нею в період шлюбу з [PERSON] за рахунок пайових внесків в ЖСК. До суду позивач не з'явилась, направивши заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач до суду не з'явився. Проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути у відсутність свого представника. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] протягом періоду з грудня 1972 року до дня його смерті - [INFO]. Під час шлюбу подружжя Шевченко шляхом внесення пайових внесків отримали у власність кооперативну квартиру [ADDRESS] (а.с. 4). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за якою стали донька померлого та дружина - позивач у справі, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка у відповідності до положень ст.ст. 548, 549 ЦК України /ред..1963 року/. В спірній квартирі на час смерті [PERSON] і до теперішнього часу значиться зареєстрованою позивач (а.с. 6), яка самостійно утримує житло. Проводячи розгляд справи в межах заявлених позовних вимог, суд, визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, наголошує про наступне: Аналіз представлених доказів, з огляду на законодавчо закріплений принцип змагальності та рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дає суду підставу дійти висновку про те, що право спільної сумісної власності на квартиру виникло для подружжя із внесенням останнього пайового внеску за квартиру, з огляду на що, спірні правовідносини, тобто підстави набуття позивачем права власності на спірну квартиру, регулюються нормами ЦК України 1963 року, та КпШС України. . Відповідно до положень ст. 112 ЦК України ред. 1963 року, ст.22 КпШС України /ред. 1970 року/ майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно з правилами ч. 2, 3 ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Отже, за відсутності даних, що за життя [PERSON]. оспорював юридичне право дружини на спірну квартиру, мав намір визнати її особистою власністю, або звертався з подібною заявою, є підставою дійти висновку про те, що спірна квартира належала подружжю Шевченко на праві спільної сумісної власності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в зв'язку з продовженням ним навчання в розмірі ? від всіх видів доходу відповідача до досягнення сином 23-річного віку. [PERSON] в ході судового розгляду справи звернувся до суду з самостійними позовними вимогами про стягнення на його користь аліментів з батька в розмірі 1/6 від усіх видів його доходу, оскільки в зв'язку з навчанням та проживанням в м. Київ дійсно потребує утримання, так як самостійного доходу не має. Просить розгляд справи проводити за його відсутності, його позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і уточнила, що не заперечує проти стягнення аліментів безпосередньо на користь сина, згодна зі сплатою аліментів в твердій грошовій сумі 650 грн. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач в силу свого майнового стану та надання ним допомоги своєму хворому батьку має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 650 грн. на місяць. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, врахувавши майновий стан сторін та третьої особи, стан здоров'я дитини та платника аліментів, характер і розмір витрат сторін, згоду позивача на присудження аліментів на користь дитини та на запропонований відповідачем спосіб сплати аліментів, суд вважає, що позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами слід задовольнити у спосіб стягнення на його користь аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі 650 грн. на місяць, в зв'язку з чим в позові позивачеві відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вона вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2014 року до повноліття дитини. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, відповідно до вимог ЦПК України, про місце, час і дату проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився. Попередньо він через канцелярію суду за вхідним № 26417 від 31.10.2014 року він надав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність. Також в заяві вказано, що він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.5). Дитина знаходиться на утриманні матері (довідка № 103 від 22.09.2014 року видана виконавчим комітетом Уманської міської ради Черкаської області - а.с. 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У судове засідання позивач не з'явилася, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги підтримала просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився попередньо подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду з вимогами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 березня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, батьківство відповідач своє не оскаржував. Як встановлено у судовому засіданні станом на теперішній час сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved