Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] та просило стягнути солідарно з останніх на його користь заборгованість за донарахованими відсотками за Кредитним договором №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року, що станом на 12.03.2018 року становить 18117,81 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 472765,28 грн., а також судовий збір у розмірі 7091,48 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.09.2005 року між АППБ «Аваль» (правонаступником є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №014/035-43/30553, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 55000 доларів США строком до 05.09.2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних та комісії в розмірі 0,99% від суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року, 02.09.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір поруки, згідно умов якого поручитель на добровільних засадах узяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника - [PERSON], які виникнуть з умов Кредитного договору №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року, в повному обсязі цих зобов'язань. У зв'язку з систематичним порушеням умов Крединого договору відповідачем [PERSON] утворилася заборгованість, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду для стягнення даної заборгованості. Онак, оскільки, дане рішення суду відповідачем [PERSON] не виконано, тому позивачем продовжувалися нараховуватися відсотки, які він і просить стягнути. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» за у судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому порядку, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, письмові відзиви на позов або заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали, а тому суд (без винесення окремого процесуального документа) ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що 06.09.2005 року між АППБ «Аваль» (правонаступником є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №014/035-43/30553, згідно умов якого кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 55000 доларів США, строком до 05.09.2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, комісії комісії в розмірі 0,99% від суми кредиту (а.с. 8-9). В забезпечення виконання зобов'язання за Кредимтним договором №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року, 02.09.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір поруки, згідно умов якого поручитель на добровільних засадах узяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника - [PERSON], які виникнуть з умов Кредитного договору №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року, в повному обсязі цих зобов'язань. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.06.2010 року у цивільній справі №2-1861/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] на корить ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року у сумі 61033,83 доларів США, що в еквіваленті станом на 16.06.2010 року за курсом НБУ становило 483033,94 грн., з яких 52199,35 доларів США, що в еквіваленті станом на 16.06.2010 року за курсом НБУ становило 413116,10 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 8181,90 доларів США, що в еквіваленті станом на 16.06.2010 року за курсом НБУ становило 64753,19 грн. - заборгованість по відсотках за користування кретом, 652,58 доларів США, що в еквіваленті станом на 16.06.2010 року за курсом НБУ становило 5164,65 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту. Дане рішення набуло законної сили 29.06.2010 року (а.с. 24-25). Таким чином, вказаним судовим рішенням було достроково стягнуто заборгованість за Кредитним договором №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. На даний час дане судове рішення не виконано. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється; права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином, після ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.06.2010 року у цивільній справі №2-1861/10 щодо дострокового стягнення заборгованості за Кредитним договором №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, припинилося право кредитора (АТ «Райффайзен Банк Аваль») нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а тому відсутні правові підстави для стягнення донарахованих процентів у розмірі 18117,81 доларів США, що еквівалентно 472765,28 грн. Вимоги ж про стягнення санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, позивачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» не заявлялися. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» були неправомірно донараховані проценти по Кредитному договору №014/035-43/30553 від 06.09.2005 року після ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.06.2010 року у цивільній справі №2-1861/10, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed