overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого в [ADDRESS] , що залишилося після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] в с. Переходи Чортківського району померла її мати [PERSON], а батько [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті, вона є єдиним спадкоємце після смерті батька, так як сестра [PERSON] від спадкового майна відмовилась, що нотаріусом посвідчено у відповіді за №773/02-14 від 23.04.2013. Відкрилася спадщина після смерті батька на 1/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд на яку відсутні правовстановлюючі документи. Прийняла спадщину після смерті батьків. В зв'язку з цим виникла необхідність визнати за нею право власності на спадкове майно на 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті батька в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] подали в канцелярію суду 07.04.2014 року заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов кожний визнає, не заперечує проти його задоволення. Третя особа Чортківська районна державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи без участі їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши позивача, враховуючи заяви відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. На час смерті [INFO] [PERSON], враховуючи належність станом на 01.07.1990 господарства до колгоспного двору, членом якого була позивачка та відповідачі згідно довідки від 17.03.2014 року Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району, залишилось спадкове майно, яке складається з 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого в [ADDRESS], на яке відсутні правовстановлюючі документи. Згідно ст.ст. 1216-1218.1261 Цивільного кодексу України позивач як дочка спадкоємця має у першу чергу право на спадкування за законом майна [PERSON] Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Таким чином, позовна заява є підставною і підлягає до задоволення. На підставі ст..ст. 386, 392, 1222, 1226, 1258, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 04 червня 2004 року шлюбу, в якому вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зазначила, що сімейні відносини між ними припинені з жовтня 2013 року через не надання нематеріальної допомоги, не виховання дітей та відсутності почуття любові. Ведення між ними спільного господарство та сумісне проживання не ведеться, спір про розподіл майна відсутній. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 12 липня 2008 року шлюбу, в якому вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], зазначила, що сімейні відносини між ними припинені з початку 2014 року через втрату взаєморозуміння, неодноразового застосування фізичної сили стосовно позивача. Ведення між ними спільного господарство та сумісне проживання не ведеться, спір про розподіл майна відсутній. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 18 листопада 2011 року шлюбу, в якому вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зазначила, що сімейні відносини між ними припинені з 5 грудня 2007 року через те, що не вони зійшлися характерами. Ведення між ними спільного господарство та сумісне проживання не ведеться, спір про розподіл майна відсутній. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те що знаходиться з ним в шлюбі з 04.11.1995 року, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис №2177. Від спільного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд позову у її відсутність, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 04.11.1995 року, уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис №2177. Від спільного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те що знаходиться з ним в шлюбі з 20.10.2008 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради, актовий запис №429. Від спільного шлюбу дітей не мають, але відповідач не дає згоди на розірвання шлюбу. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд позову у її відсутність, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 20.10.2008 року, уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради, актовий запис №429, що підтверджується відповідно свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER], яке було виданого 20.10.2008 року, актовий запис №429. Від спільного шлюбу дітей не мають, але відповідач не дає згоди на розірвання шлюбу. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі з 23 травня 2008 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №56. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд позову у її відсутність, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 травня 2008 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №56, що підтверджується відповідно свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER], виданого 23.05.2008 року, актовий запис №56. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого 20.11.2008 року, що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 20.11.2008 року Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 вересня 2011 року у Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1232. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 28 вересня 2011 року уклали та зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1232. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В березні 2014 року позивач АТ «Просто-страхування» звернувся зі вказаним позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2 534,49 грн., з [PERSON] затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 510 грн., та з відповідачів витрати по оплаті судового збору в розмірі 202,79 грн. та 40,81 грн. відповідно. Свої позовні вимоги АТ «Просто-страхування» (далі - позивач) обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2012 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «Просто-страхування» згідно договору страхування № АТК 217802 від 31 травня 2012 року. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (надалі - відповідач-2). Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застраховано у ПАТ «АСК «ІНГО Україна» (далі - відповідач-1), позивач звернувся з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином (а.с.57). Відповідач-2 про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.56), проте у судове засідання не з`явився, жодних заяв про відкладення слухання справи, пояснень чи заперечень по суті справи не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В березні 2014 року позивач - банк звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення ним його прав, а також зобов'язань за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи / а.с. 41, 42, 44, 45 /, заявивши письмово про розгляд справи у його відсутність / а.с. 36, 47 /. Відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за адресою, зазначеною у позовній заяві / а.с. 38, 39 /, та належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи / а.с. 43, 46 /, в судове засідання не з'явився, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача проти чого представник позивача не заперечував у своєму письмовому клопотанні / а.с. 47 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 28 серпня 2012 року між банком - позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого цей банк надав відповідачу грошовий кредит у сумі 7304,72 гривни зі сплатою останнім відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом / а.с. 5, 6, 7 - 21 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно з доказів, наданих стороною позивача, банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а останній належним чином своїх зобов'язань за договором не виконує / а.с. 4/. Згідно розрахунків позивача - банку станом на 11 лютого 2014 року та на час розгляду справи відповідач заборгував йому за кредитом 7304,72 гривни; 1975,92 гривень по процентам за користування кредитом; штрафи в сумі 1502,64 гривень за підпунктом 2.2 Генеральної угоди та в сумах 500 гривень (фіксована частина) і 539,16 гривень ( процентна складова), а всього 11822,44 гривни, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач / а.с. 4 /. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи, які документально підтверджені / а.с. 1 /, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його. З його пояснень вбачається, що сімейні відносини з відповідачкою припинені з серпня 2013 року і на примирення він не погоджується. У строк, наданий судом для примирення, ніяких заходів для цього не вживав. Відповідачка [PERSON], після наданого строку на примирення, заявлений позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17 липня 1993 року в Миргородському міськвідділі РАГС Полтавської області, актовий запис № 149, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу / а.с. 31 /. Для обох із сторін перший шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивача, вони не проживають з серпня 2013 року. В даний час сімейних відносин позивач та відповідачка не підтримують, проживають окремо. На примирення позивач не погоджуєся і у строк, наданий судом для примирення / а.с. 23 /, сторони не примирилися. Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Відповідачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved