Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № ODJ0AN02000015 від 15.02.2007 року [PERSON] було надано кредит в сумі 61 678,30 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.02.2012 року. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємицею, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . 25.10.2016 року до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачем була направлена претензія кредитора, відповідь на яку було отримано 02.12.2016 року, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 09.01.2019 року до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких, позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті боржника заборгованість становить 275 354,40 грн., однак оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 127 924,60 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1921 грн. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки спадщини від померлого [PERSON] не отримувала. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.02.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № ODJ0AN02000015, за умовами якого він отримав кредит в сумі 61 678,30 грн. Зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.02.2012 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.09.2013 року (а.с. 12). Позивачем на адресу [PERSON] було направлено лист-претензію від 19.12.2018 року, на яку відповідь не отримав (а.с. 18-19). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № ODJ0AN02000015 від 15.02.2007 року, який наданий до матеріалів справи, станом на дату смерті [PERSON] заборгованість становить 275 354,40 грн., яка складається з наступного: 42 646,70 грн. - заборгованість за кредитом; 110059,12 грн. - заборгованість за відсотками; 2667,21 грн. - заборгованість з комісії; 119981,37 грн. - заборгованість з пені. Водночас, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 127 924,60 грн., яка складається з: 42 646,70 грн. - заборгованість за кредитом; 85277,90 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Позивачем не надано доказів для задоволення позовних вимог, а саме доказів того, що відповідач прийняла спадщину після смерті [PERSON] та доказів, що після його смерті залишилося спадкове майно та його вартості. Позивач на обґрунтування вимог зазначає, що спадкоємицею у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, як особи, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта боржника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідач є спадкоємицею, проживала разом зі спадкодавцем та прийняла після померлого спадщину. Крім того, оскільки боржник помер, відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.ст.1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Отже, позивач не надав доказів на підтвердження того, що хтось із спадкоємців прийняв спадщину та що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Так, зважаючи на те, що в матеріалах справи відомості про наявність спадкового майна після смерті [PERSON] відсутні, доказів наявності такого майна суду не надано та судом не здобуто, за таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1921 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду

Outcome: dismissed