Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Бугаївська сільська рада Ізюмського району Харківської області. Просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29 грудня 2002 року, що виданий на ім'я «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд без їхньої присутності, заперечень проти заявлених вимог не мають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29 грудня 2002 року заявнику належить земельна ділянка, площею 4,4667 гектарів, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області КСП «Восток» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 137. (а.с.6). Заявник зазначила, що в січні 2018 року звернула увагу на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29 грудня 2002 р. її прізвище зазначене як «[PERSON]», а згідно паспорту, копії ідентифікаційного номеру прізвище є «[PERSON]». (а.с.5). Наявність розбіжності у прізвище обмежує її у реалізації своїх законних прав та інтересів. Зокрема різниця у написанні прізвища привела до того, що вона не має можливості скласти заповіт.? У відповідності до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утримання; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Міськрайонне управління в Ізюмському районі та місті Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області своїм листом від 27.02.2018 Д-49/0-0.23,021-36/152-18 повідомило, що відповідно до Указу Президента України від 05.10.2011 року № 965/2011, який набрав чинності з 01.01.2013 року, повноваження Держземагенства, правонаступником якого на сьогоднішній день є Держгеокадастр, в частині державної реєстрації прав на земельні ділянки припинилося. З 2013 року державну реєстрацію прав на земельні ділянки здійснює Укрдержреєстр, повноваження кого закріплено в Положенні, затвердженому Указом Президента України від 06.04.2011 № 401/2011. Зазначають, що виправити помилку в Державному акті Управління не в змозі. (а.с.7). Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Для заявника ця обставина має юридичне значення, оскільки їй необхідно для складання заповіту, а також реалізації інших прав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved