Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором у розмірі 22\~331, 20 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.06.2013 відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим сторони уклали договір б/н від 20.06.2013, згідно якого [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 1 400 гривень. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7 000 гривень. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань станом на 03.05.2020 відповідач [PERSON] має загальну заборгованість у розмірі 22\~331 гривня 20 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду від 03.07.2020відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви підтримує свої позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час,\~дату та\~місце судового\~засідання повідомлений\~своєчасно та\~належним чином, про що свідчить конверт зі зворотнім повідомленням (а.с.83-84, 86-87). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] уклали договір б/н від 20.06.2013, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1 400 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 7 000 гривень. Відповідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. З розрахунку, наданого банком вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань станом на 03.05.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 22 331 гривню 20 копійок, яка складається з: - 9 935, 18 гривень заборгованість за тілом кредита; - 3\~471, 12 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 7\~385, 32 гривень нарахована пеня; а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень штраф (фіксована частина); - 1\~039,58 гривень штраф (процентна частина). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин вимоги в частині стягнення заборгованості, заборгованості по відсоткам та пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо стягнення штрафу суд дійшов висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена\~ правова позиції наведена Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015, №6-1374цс17 від 11.10.2017. З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафів слід відмовити, оскільки за порушення умов договору позивачем нарахована відповідачу пеня, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial