Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 06.09.2014 року. Ільницький (далі - відповідач) отримав кредит, у розмірі 8930,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом, у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Генеральною угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, та з врахування коштів, внесених на погашення заборгованості, відповідач станом на 17.06.2019 р. має заборгованість в сумі 37340,99 грн., яка складається з: 8930,72 грн. заборгованості за кредитом; 7769,95 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 19168,79 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також 1471,53 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не сплачує. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці направлялась копія позовної заяви і додатків, проте відзиву на позов відповідачкою до суду не надано. Позивачем до суду надано такі докази: виписку по рахунку відповідача за період з 01.01.1999 року по 24.07.2019 року; умови Генеральної угоди, довідку про термін дії картки відповідача, роз`яснення щодо нарахування процентів та підстави нарахування пені та штрафів. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди б/н від 06.09.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8930,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом, у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості, в сумі 446,89 грн., яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил. Дата остаточного погашення заборгованості має бути не пізніше 30.09.2016 року. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, у разі порушення строків погашення заборгованості зазначених у цій угоді, позичальник сплачує Банку штраф, в розмірі 1471,53 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, умовами Генеральної угоди, зокрема п. 2.6, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожен день прострочення. Так, з наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17.06.2019 р. [PERSON] має заборгованість, в сумі 37340,99 грн., яка складається з: 8930,72 грн. заборгованості за кредитом; 7769,95 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 19168,79 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також 1471,53 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, з [PERSON] за договором б/н від 06.09.2014 року, з врахуванням внесеної суми в рахунок погашення кредиту, в сумі 495,94 грн., слід стягнути 8434,78 грн. заборгованості за кредитом. Крім того, оскільки умовами Генеральної угоди, у разі порушення строків погашення заборгованості передбачено сплату штрафу, то суд вважає, що, з відповідача на користь Банку слід стягнути штраф, в розмірі 1471,53 грн., а всього стягнути 9906 грн. 31 коп. Стосовно стягнення з відповідача пені, суд вважає, що ця позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки судом з відповідача вже стягнуто штраф, в розмірі 1471,53 грн., а відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На підставі ч.10 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial