Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

В березні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 вересня 2008 року уклав з [PERSON] договір кредиту №007/26525-KR, за яким зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 613000 доларів США. Відповідач зобов'язався щомісячно до 15 вересня 2033 року повертати кредит по частинам, а також сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14% річних. У разі прострочення строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту [PERSON] зобов'язався сплачувати пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Крім того, 16 вересня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №007/726531-РО, за яким [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно у повному обсязі перед ПАТ «Укрсоцбанк» за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій. 16 вересня 2008 року аналогічний договір поруки №007/726530-РО був укладений ПАТ «Укрсоцбанк» з [PERSON] ПАТ «Укрсоцбанк» виконав своє зобов'язання за договором кредиту та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 613000 доларів США. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов'язання за кредитним договором, тому у нього виник борг по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені у загальному розмірі 1252724 доларів США 92 центи. Відповідачі ухиляються від добровільного повернення боргу. Тому позивач просить суд примусово стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 1252724 доларів США 92 центи. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася. Направила до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності та позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову та надав заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. В обґрунтування даної заяви вказав на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2011 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, було стягнута сума боргу по кредиту, нараховані відсотки та штрафні санкції за рахунок предмета іпотеки. [PERSON] вважає, що ПАТ «Укрсоцбанк» використав право достроково стягнути з позичальника та поручителів заборгованість за кредитним договором, заявивши вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту і пов'язаних із ним платежів. Отже, звернувшись до суду з позовом про стягнення всієї суми боргу, ПАТ «Укрсоцбанк» змінив строк виконання основного зобов'язання, тому з 26 лютого 2010 року почався відлік строку позовної давності по зобов'язанням з кредитного договору №007/726525-KR від 16 вересня 2008 року. Тому [PERSON] просив суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні пред'явленого позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Направили на адресу суду письмові заперечення, якими просили застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що позовні вимоги є необґрунтованими і не можуть бути задоволені з огляду на те, що 10 лютого 2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено. [PERSON] та [PERSON] стверджують, що ПАТ «Укросцбанк» використав своє право достроково стягнути з позичальника та поручителів заборгованість за кредитним договором шляхом заявлення вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту і пов'язаних із ним платежів. Таким чином ПАТ «Урсоцбанк» змінив строк виконання основного зобов'язання та мав пред'явити позов до поручителів протягом шестимісячного строку, починаючи від 26 липня 2010 року. Оскільки позов було пред'явлено з пропуском даного шестимісячного строку [PERSON] та [PERSON] просили суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2008 року АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, уклав з [PERSON] договір кредиту №007/726525-KR, за яким зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 613000 доларів США. Відповідач зобов'язався щомісячно до 15 вересня 2033 року повертати кредит по частинам, а також сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14% річних. У разі прострочення строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту [PERSON] зобов'язався сплачувати пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (а.с.6-10). В той же день АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] відповідно договір поруки №007/726531-РО та №007/726530-РО. Відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати солідарно у повному обсязі перед ПАТ «Укрсоцбанк» за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (а.с.11-12,13-14). 16 вересня 2008 року АКБ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 613000 доларів США. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549, ч.2 ст.551 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен передати кредиторові пеню (грошові кошти) у розмірі, передбаченому в договорі. За правилом до ч.1 ст.554 цього ж Кодексу у разі порушення позичальником зобов'язання, забезпеченого порукою, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконує грошові зобов'язання. Станом на 10 лютого 2015 року розмір заборгованості за договором кредиту №007/726525-KR від 16 вересня 2008 року становить 1252724 доларів США 92 центи, що складається з суми заборгованості за кредитом - 604828 доларів США, суми заборгованості за відсотками - 525024 доларів США 86 центів, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 23911 доларів США 40 центів, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 98960 доларів США 66 центів, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.3-5). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі добровільно сплатили заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилом ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2011 року в цивільній справі за позовом АКБ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом [PERSON] до АКБ «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського округу Федотова О.В. про визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки, а також зобов'язання відповідача вчинити певні дії, яким позов АКБ «Укрсоцбанк» - задоволений, а у задоволенні зустрічного позову - відмовлено (а.с.53-56). Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2012 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2011 року залишено без змін (а.с.65-66). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2012 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2012 року залишено без змін (а.с.78-84). У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2011 року звернуто стягнення на майнові права на житловий будинок, загальною площею 611,10 кв.м., жилою площею 234,20 кв.м., альтанку, горожу, вимощення, колодязь, що знаходиться за адресою: вул. Сонячна, 7 с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, за рахунок предмета іпотеки задовольнити позовні вимоги АКБ «Укрсоцбанк» в сумі 5950291,86 гривень, що випливають з кредитного договору №007/726525-KR від 16 вересня 2008 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] та договором поруки №007/726530-РО від 16 вересня 2008 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON], включаючи суму кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за порушення строків сплати відсотків. Таким чином, починаючи з 10 лютого 2011 року розпочався перебіг строку позовної давності. Він закінчився через три роки - 10 лютого 2014 року. Зі штампу, що міститься на позовній заяві (а.с.1) вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» пред'явив позов 05 березня 2015 року. Тобто після закінчення строку позовної давності. Крім того, у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Оскільки, договорами поруки №007/726531-РО та №007/726530-РО від 16 вересня 2008 року, укладеними між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] не встановлено строку після якого порука вважається припиненою. Таким чином, 26 лютого 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк», звернувшись з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, змінив строк виконання основного зобов'язання та повинен був пред'явити позов до поручителів протягом шести місяців. Оскільки протягом шести місяців від зазначеної дати (26 лютого 2010 року) позивач не звертався з позовом до поручителів, то правовідносини за договорами поруки №007/726531-РО та №007/726530-РО від 16 вересня 2008 року, укладеними між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] є припиненими. Враховуючи викладене, суд вважає, що у зв'язку зі спливом строку позовної давності належить відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, присуджуються йому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №0000247508 від 06 лютого 2015 року вбачається, що при пред'явленні позову ПАТ «Укрсоцбанк» сплатив судовий збір в розмірі 3654 гривень (а.с.17). Зважаючи на те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» залишено без задоволення, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed