Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 4 - 6). В позовній заяві відображено наступну позицію. На підставі укладеного 22 серпня 2006 року договору позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 4 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, пені та комісії, тощо) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 87 736,54 грн. (що складається із заборгованості за кредитом в сумі 4 090,86 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 75 891,56 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3 100 грн., штрафів, передбачених п. 8.6 Умов та правил на дання банківських послуг, - 500 грн. (фіксована частина) та 4 154,12 грн. (процентна складова). Відзив від відповідача не надходив. В судове засідання представник позивача не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з'явилася вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістила; будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 22 серпня 2006 року [PERSON] звернулася до Банку із письмовою анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Заява; а.с. 9). Згідно зі ст.ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши Заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналася до договору, умови якого викладені в Заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови; а.с. 10 - 15). З умовами такого договору відповідач була ознайомлена, на що вказує її підпис в Заяві. Таким чином, 22 серпня 2006 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка 36 % із розрахунку 360 днів в році) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, із сплатою штрафів (за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань). Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до наданих Банком розрахунків (а.с. 7 - 8), відповідач порушила зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого станом на 28 лютого 2018 року допустила заборгованість в розмірі 87 736,54 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4 090,86 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 75 891,56 грн., нарахованої комісії - 3 100 грн., заборгованості по судовим штрафам - 4 654,12 грн. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Відповідно до п. 8.6 Умов, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, визначених даним договором, більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Суд вважає, що Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, а відповідач користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала зобов'язання за кредитним договором, допустила заборгованість. Розмір заборгованості за кредитом, процентами за користування ним, сплатою фіксованої суми штрафу суд визнає обґрунтованим. Згідно з наданими позивачем документами, стягнення комісії умовами кредитного договору з [PERSON] не передбачено. Розрахунки пені суду не надані. У зв'язку із цим відсутні підстави для стягнення з відповідача комісії та пені в загальній сумі 3 100 грн. (згідно з позовною заявою), а штраф, що розраховуються виходячи з 5% заборгованості, підлягає зменшенню до суми в 3 999,12 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 84 481,54 грн. заборгованості за кредитним договором та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, - пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 23).

Outcome: partial