Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24.07.2006 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 4400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості зам кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконувала належним чином і станом на 31.10.2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 231\~483 грн. 40 коп. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 110090 грн. 35 коп. заборгованості та понесені судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином. На адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та підтверджену довідкою Тишевицької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 78/74-45-364/2018 від 28.11.2018 року, у судові засідання призначенні на 26.12.2018 р., 14.01.2019 р, 04.02.2019р., 22.02.2019 р. направлялися судові повістки, при цьому вказана кореспонденція повернулася до суду з поштовими відмітками «вручено особисто» та розписки про отримання повістки на судові засідання на 15.03.2019 р., 21.03.2019р. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. При цьому від [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 24.07.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості зам кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між сторонами договір, що підтверджується його підписом у заяві. Проте, [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором не виконувала. А тому, станом на 31.10.2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 231483,40 грн., з яких: 5029,79 грн. заборгованість за кредитом; 105060,56 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 24.07.2006 по 30.12.2017. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобовязання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24.07.2006 в розмірі 110090,35 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved