Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

В березні 2018 року заявник [PERSON], звернувся до суду із з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт проживання на території України. В обґрунтування заяви зазначив, що з 1983 року по 20 вересня 1991 року постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. Був знятий з реєстрації у звязку з вступом до Московсього Інституту Залізничого Транспорту. Інститу не закінчив та прибув на постійне міце проживання у 1999 році. На теперішній час збирає пакет документів для встановлення належності до громадянства України, в звязку з чим виникла необхідність встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року за адресою : [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився , надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області [PERSON] до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, не заперечувала проти встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року. \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народився 20 липня 1971 року у м. Пермь, відповідно до свідоцтва про народження ІІІ-ЯА №044364 матірю якого є [PERSON]І.(а.с.7) Відповідно до довідки форми В поквартирного обліку за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] [INFO] був зареєстрований з 05.01.1990 року по 20.09.1991 року.(а.с.5) Відповідно до особового рахунку №4954 виданого на імя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 05.01.1990 року зареєстрований [PERSON] Згідно відомостей з трудової книжки [PERSON] з 1991 року останній працював на території м. Маріуполя (Жданова)(а.с.6-7) Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256\~ЦПК\~суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень\~ст. 256 ЦПК\~та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. \~\~Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. \~\~Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. \~\~У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. \~\~Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. \~\~Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. \~\~Відповідно до п.п. 1,2 ч.1\~ст.3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку. \~\~Зокрема, за ч.ч.1,7\~ст. 8 Закону України «Про громадянство України»\~\~на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. \~\~ Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції\~Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006\~зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України»\~або на інших територіях,що входили під час постійного проживання особи до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. \~\~На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. \~\~Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом). Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надав до суду докази свого фактичного проживання на території України у м. Маріуполь Донецької області станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved