Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

В березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], згідно з яким просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок, розташований по вул. Молодіжна, 17 в с. Загальна Користь Новобузького району Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала,\~що зазначений житловий будинок належав її чоловіку [PERSON],\~який помер 28 липня 1993 року. Після його смерті, відкрилася спадщина, в тому числі і на вищевказане нерухоме майно. Однак, успадкувати це спадкове майно до цього часу їй не вдалося через те, що на оригіналі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Новобузької міської ради Миколаївської області 19.02.1993 року, яке посвідчувало його право власності на вказане нерухоме майно, містяться закреслення, які зіпсували вказаний документ. Всі способи відновлення втраченого документу у позасудовому порядку нею вичерпано, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON], теж не зявилися, при цьому кожним з них подано суду письмову заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності. За змістом цих заяв, останні предявлений до них позов визнали повністю і не заперечували проти успадкування вищезазначеного житлового будинку саме за [PERSON] В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходе наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно типового договору про купівлю-продаж житлового будинку присадибного типу з надвірними будівлями, укладеного 07.05.1992 року між продавцем колгоспом «Ювілейний» та покупцем [PERSON], останній придбав житловий будинок в с. Загальна Користь Новобузького району Миколаївської області (а.с. 16). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, що видане Новобузькою міською радою Миколаївської області 19.02.1993 року, громадянин [PERSON], являвся власником житлового будинку, що розташований в с. Загальна Користь Новобузького району Миколаївської області. Однак найменування вказаного власника у свідоцтві закреслено і безпідставно зазначено імя нового власника будинку - позивачку [PERSON] (а.с. 17) Набуте [PERSON] з вказаних підстав право власності на будинок було зареєстроване Новобузькою філією ММ БТІ 19.02.1993 року за р./№ 21 (а.с. 15, 17). Окрім цього, як встановлено при судовому розгляді справи, саме спадкодавцю [PERSON] належала і земельна ділянка для обслуговування вищевказаного житлового будинку (а.с.12). 28 липня 1993 року [PERSON] помер (а.с.13) і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на вказаний житловий будинок. Однак, жоден із спадкоємців прийняти у спадок цей житловий будинок не зміг, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нього, був зіпсований. Про відсутність належного правовстановлюючого документу виданого на імя спадкодавця зазначив і нотаріус у своєму листі при зверненні позивачки до нього з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину (а.с. 14). Згідно положень ст. 328 ЦК України\~\~право власності\~\~набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності\~\~вважається\~\~набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права\~\~власності\~\~не встановлена судом. При зверненні до Новобузької міської ради, остання усно відмовила позивачу у видачі дублікату вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно, за відсутності з 01.01.2013 року відповідних повноважень у ради. Так, з набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» витратило чинність Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 оку за № 7/5, яке дозволяло органу місцевого самоврядування видавати свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в тому числі і дублікати відповідних свідоцтв. При цьому, неможливо отримати відповідне свідоцтво і органах реєстраційної службі відповідного управління юстиції, на які, за положеннями вищезазначеного Закону, з 01.01.2013 року покладено обовязок на видачу відповідних правовстановлюючих документів після внесення даних про це майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки згідно вимог ч. 4. ст. 25 ЦК України, зі смертю власника цього майна та відсутності належного правовстановлюючого документу провести відповідну реєстрацію вже не можливо. За таких обставин, у звязку зі смертю [PERSON], як власника житлового будинку, отримання позивачкою дублікату свідоцтва про право власності на вказане не рухоме майно не представляється можливим, а відтак, спадкові права позивачки [PERSON], в силу вимог ст. 1261 ЦК України, як спадкоємця за законом першої черги підлягають захисту у судовому порядку. Статтею 392 ЦК України наголошено, що власник\~\~майна\~\~може предявити\~\~позов про визнання\~\~його\~\~права\~\~власності, якщо це право оспорюється\~\~або не\~\~визнається\~\~іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При судовому розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці за законом першої черги, діти спадкодавця - відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] на спірне спадкове майно не претендують іне заперечують проти його успадкування саме їх матірю, позивачкою [PERSON] Зазначені обставини вказують на те, що позивачка [PERSON] являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], в силу вимог ч. 1 ст. 1261 та ч. 1 ст. 1268 ЦК України, має право на успадкування належного останньому житлового будинку, що розташований по вул. Молодіжна, 17 в с. Загальна Користь Новобузького району Миколаївської області. При цьому, згідно вимог ч. 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом\~строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як видно з довідки виконкому Новобузької міської ради від 10.02.2016 року за вих. № 1616, на день смерті [PERSON], що мала місце 28.07.1993 року, позивачка постійно проживала разом з ним у спірному житловому будинку. (а.с. 11). Як встановлено при розгляді справи, позивач від прийняття спадщини не відмовлявся. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно по праву спадкування знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved