Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт на ім`я позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки він не знав про наявність заповіту [PERSON] і довідався про нього після спливу встановленого законом строку. В зв`язку із чим просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 30.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Також, задоволено клопотання позивача та витребувано інформацію в Ізяславському районному відділі ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) та в Ізяславській міській раді Хмельницької області. Ухвалами суду від 15.04.2021 року, від 29.04.2021 року, від 18.05.2021 року задоволено клопотання позивача, його представника та витребувано інформацію та документи в Ізяславському районному відділі ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Ізяславській міській раді Ізяславського району Хмельницької області, Ізяславській державній нотаріальній конторі, КП «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» та в приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. Ухвалою суду від 24.06.2021 року задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі в справі співвідповідача [PERSON] . В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду заяв по суті справи, ухвалою суду від 13.07.2021 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних в позові. Представник Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заявлених позовних вимог [PERSON] . З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про смерть №78 від 16.04.2019 року [PERSON] помер [INFO] в м.Ізяслав Хмельницької області. Згідно довідок Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 13.04.2021 року №733, від 13.05.2021 року №965, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані наступні громадяни: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно запису акта про народження [PERSON] №257 від 22.10.1988 року його батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Як свідчать матеріали інвентарної справи, будинок [ADDRESS] належав на прав спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 50% кожному. Крім того, докази перебування [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в родинних відносинах в матеріалах справи відсутні. За життя, 08.02.2019 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю.П., зареєстрований за №265, за яким заповів належну йому земельну ділянку, яка розташована на території Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та має кадастровий номер 6822186900:05:009:0080, [PERSON] , що підтверджується дублікатом заповіту, а також витягом про його реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.03.2021 року №64032929. На запит суду Ізяславська державна нотаріальна контора листом від 06.05.2021 року №429/01-16 повідомила, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилось. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку, яка розташована на території Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та має кадастровий номер 6822186900:05:009:0080, але у встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] , який був зареєстрований з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна останнього, неохопленого заповітом, та прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до актового запису про смерть №168 від 07.07.2020 року [PERSON] помер [INFO] в м.Ізяслав Хмельницької області, не оформивши своїх спадкових прав. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00027653804 від 04.09.2020 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 27.09.1973 року, підтверджується, що її батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.12.1993 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Отже, [PERSON] є сестрою [PERSON] , матір`ю яких є [PERSON] . Згідно копії матеріалів спадкової справи №185-2020, заведеної приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю.П., після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є його сестра [PERSON] , якою 27.11.2020 року було подано заяву про прийняття спадщини. Інші заяви в матеріалах спадкової справи відсутні. Вказаний факт підтверджується також Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №62660277, №62660279 від 27.11.2020 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62660629 від 27.11.2020 року. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є його сестра [PERSON] , яка прийняла спадщину. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. від 22.03.2021 року №113/01-16, [PERSON] роз`яснено, що у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений, тому завести спадкову справу без продовження строку неможливо та рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки останній після смерті [PERSON] , з яким він не перебував у родинних стосунках, будучи його спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказує, що не знав про існування вищевказаного заповіту, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18, від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Крім того, відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. В даному випадку, вирішуючи питання про визнання таких причин як необізнаність спадкоємця [PERSON] про наявність заповіту, суд враховував, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, отже відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не міг повідомити спадкоємця про наявність заповіту. А тому, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що причини пропуску позивачем встановленого законодавством строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки він не проживав разом зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини не знав про наявність заповіту, про наявність якого йому стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, а тому вимоги позивача про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, є обґрунтованими. Сторонами у справі не подано доказів, які б спростовували такі висновки суду. Водночас, слід зазначити, що відповідно до положень пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки спадщину після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , прийняла [PERSON] , то лише вона є належним відповідачем у даній справі, тоді як Ізяславська міська рада Ізяславського району Хмельницької області є неналежним відповідачем. Таким чином, в задоволенні позовних вимог до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області слід відмовити. З врахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід задовольнити.

Outcome: approved