Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, просив: - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 30 вересня 2016 року в розмірі 11 884 грн. 92 коп.; - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 27 квітня 2017 року в розмірі 119 030 грн. 27 коп.; - стягнути понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1 308 грн. 85 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики 30 вересня 2016 року за умовами якого вона надала відповідачу позику в сумі 9 685 грн., строком по 30 вересня 2018 року. Підтвердженням факту отримання відповідачем коштів по договору є розписка написана ним власноручно. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань відповідача, що виникають з договору позики від 30 вересня 2016 року було укладено договір поруки від 30 вересня 2016 року, за яким [PERSON] виступила поручителем відповідача [PERSON] по договору позики від 30 вересня 2016 року. За умовами договору поруки відповідач [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позикодавцем по зобов'язанням відповідача [PERSON], які виникають з умов договору позики в повному обсязі, в строки та на умовах обумовлених договором позики. Сторони домовились, що повернення позичальником позикодавцеві отриманої ним суми грошових коштів (позики) здійснюється позичальником частками, розмір яких зазначено в додатку №1 до договору позики від 30 вересня 2016 року, щомісяця протягом 24 місяців, починаючи повернення коштів з 30 жовтня 2016 року та закінчуючи повернення коштів 30 вересня 2018 року. 31 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно п.п. 1.1. та 1.2. якого [PERSON] (первісний кредитор) передала [PERSON] (новий кредитор), а [PERSON] прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договором позики від 30 вересня 2016 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] та договором поруки від 30 вересня 2016 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON]. Вказано, що внаслідок укладення вказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме [PERSON] набув статусу нового кредитора/стягувача за договором позики від 30 вересня 2016 року позичальником згідно якого є [PERSON], та одержав право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника та поручителя належного виконання всіх зобов'язань за договором позики від 30 вересня 2016 року, про що 31 серпня 2018 року листом було повідомлено відповідачів. Зазначено, що про зміну кредитора у вищевказаних зобов'язаннях відповідачі були повідомлені первісним кредитором [PERSON] належним чином у письмовій формі, що підтверджується листами від 31 серпня 2018 року. На даний час зобов'язання за договором позики від 30 вересня 2016 року не виконуються, у визначений строк кошти не повертаються. Всього згідно договору позики від 30 вересня 2016 року було повернено кошти в розмірі 7 854 грн. 50 коп. (7 602 грн. 50 коп. - позика, 252 грн. - пеня). Пунктом 6.3. договору позики передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 (п'ять) відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Станом на 07 вересня 2018 року заборгованість відповідача [PERSON], і відповідно [PERSON] перед позивачем становить 11 854 грн. 65 коп. з яких: 2079 грн. 50 коп. - позика, 9 775 грн. 15 коп. - пеня. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики 27 квітня 2017 року за умовами якого [PERSON] надала йому позику в сумі 2 090 доларів США, строком по 27 квітня 2020 року. Підтвердженням факту отримання відповідачем коштів по договору є розписка написана ним власноручно. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань відповідача [PERSON], що виникають з договору позики від 27 квітня 2017 року було укладено договори поруки: №1 від 27 квітня 2017 року за яким [PERSON], №2 від 27 квітня 2017 року за яким [PERSON], №3 від 27 квітня 2017 року за яким [PERSON] виступили поручителями відповідача [PERSON] по договору позики від 27 квітня 2017 року. За умовами договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позикодавцем по зобов'язанням відповідача [PERSON], які виникають з умов договору позики в повному обсязі, в строки та на умовах обумовлених договором позики. Сторони домовились, що повернення позичальником позикодавцеві отриманої ним суми грошових коштів (позики) здійснюється позичальником частками, розмір яких зазначено в додатку №1 до договору позики від 27 квітня 2017 року, щомісяця протягом 36 місяців, починаючи повернення коштів з 27 травня 2017 року, та закінчуючи повернення коштів 27 квітня 2020 року. 31 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно п.п.1.1. та 1.2. якого [PERSON] передала [PERSON], а останній прийняв право вимоги, що належать первісному кредиторові і став кредитором за договором позики від 27 квітня 2017 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] та договорами поруки № 1, № 2, № 3 від 27 квітня 2017 року, укладеними між первісним кредитором та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно. Внаслідок укладення вказаного договору відбулась заміна кредитора, а саме [PERSON] набув статусу нового кредитора/стягувача за договором позики від 27 квітня 2017 року позичальником згідно якого є [PERSON], та одержав право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника та поручителів належного виконання своїх зобов'язань за договором позики від 27 квітня 2017 року, про що 31 серпня 2018 року листами було повідомлено відповідачів. На даний час зобов'язання за договором позики від 27 квітня 2017 року не виконуються, у визначений строк кошти не повертаються. Всього, згідно договору позики від 27 квітня 2017 року було повернено кошти в розмірі 643,06 доларів США. Пунктом 6.3. договору позики передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 (п'ять ) відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України на 07 вересня 2018 року 1 долар США дорівнює 28,22 грн. Станом на 07 вересня 2018 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 119 030 грн. 27 коп., з яких: 1446,94 доларів США х 28,22 грн.=40832 грн. 65 коп. - позика, 2 771 доларів США х 28,22 грн. = 78 197 грн. 62 коп. - пеня. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Гершкул І.М. від 08 жовтня 2018 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Кіровського районного суду міста Кіровограда /а.с.46/. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Іванової Н.Ю. 05 листопада 2018 року прийнято з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження /а.с.51-52/. 18 лютого 2019 року від позивача [PERSON] надійшла до суду заява про уточнення (зменшення) позовних вимог, відповідно якої він остаточно просив вимогу про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 30 вересня 2016 року в розмірі 11 884 грн. 92 коп. залишити без розгляду. Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 27 квітня 2017 року в розмірі 117 602 грн. 05 коп., а також понесені судові витрати по справі в розмірі 1 308 грн. 85 коп. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2019 року позовну заяву в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 30 вересня 2016 року в розмірі 11 884 грн. 92 коп. залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики /а.с.15/. Відповідно до п.1.1. даного договору позикодавець зобов'язався надати позичальнику позику, а останній зобов'язується повернути позикодавцю позику у визначені в даному договорі строк і порядок. Відповідно п.2.1 позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 2090 доларів США. Відповідно до п.2.2. зазначену вище суму грошових коштів позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 27 квітня 2020 року. Відповідно до п.2.3. договору строк вказаний у п.2.2. договору, може бути продовжений за згодою сторін, оформленою доповненням або додатковою угодою до договору. Відповідно до п.3.1 передача зазначеної в п.2.1 договору суми грошових коштів (позики) засвідчується (підтверджується) розпискою позичальника. Пунктом 4.1 визначено, що по закінченню строку, вказаного в п.2.2 договору, позичальник зобов'язується повернути суму позики. Відповідно до п.4.2 позичальник має право достроково повернути позику. Відповідно до п.4.3 позика повертається готівкою або на картковий рахунок, згідно наступних реквізитів: одержувач [PERSON] 5168 7420 6428 8149. В пункті 5.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту надання позики і діє протягом 75 років, але в будь-якому випадку даний договір діє до моменту повного повернення позики за договором. Пунктом 6.1 договору визначено, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду у повному обсязі незалежно від суми нарахованого або сплаченої пені, у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до п.6.2. в разі неповернення позики позичальником в строк визначений в п.2.2. договору останній сплачує на користь позикодавця відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 36 % річних. Відповідно до п. 6.3. договору якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.9.2. позикодавець має право відступити своє право вимоги виконання зобов'язань за цим договором будь-якій особі. 27 квітня 2017 року [PERSON] була складена розписка, відповідно якої він отримав від [PERSON] кошти в сумі 2090 доларів США в день складання цієї розписки згідно договору позики укладеного між ними 27 квітня 2017 року і зобов'язався повернути отримані кошти в повному обсязі, а також відсотки, проценти та штрафні санкції (пені) до 27 квітня 2020 року /а.с.16/. Сторони домовились, що повернення коштів позичальником буде здійснюватись частками, розмір яких зазначено в додатку №1 до договору позики від 27 квітня 2017 року, щомісяця протягом 36 місяців, починаючи повернення коштів з 27 травня 2017 року та закінчуючи повернення коштів 27 квітня 2020 року /а.с.17/. 27 квітня 2017 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки №1 /а.с.18/. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору поруки сторони договору визначили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати перед позикодавцем по зобов'язанням боржника, а також за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 27 квітня 2017 року, укладеного між позикодавцем і боржником, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, в повному обсязі, в тому числі за виконання: зобов'язань боржника (нового боржника) по поверненню позики за договором позики, зобов'язань боржника (нового боржника) по сплаті пені, штрафів та інших зобов'язань, що виникають з умов договору позики. 27 квітня 2017 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки №2 /а.с.19/. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору поруки сторони договору визначили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати перед позикодавцем по зобов'язанням боржника, а також за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 27 квітня 2017 року, укладеного між позикодавцем і боржником, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, в повному обсязі, в тому числі за виконання: зобов'язань боржника (нового боржника) по поверненню позики за договором позики, зобов'язань боржника (нового боржника) по сплаті пені, штрафів та інших зобов'язань, що виникають з умов договору позики. 27 квітня 2017 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки №2 /а.с.20/. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору поруки сторони договору визначили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати перед позикодавцем по зобов'язанням боржника, а також за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 27 квітня 2017 року, укладеного між позикодавцем і боржником, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, в повному обсязі, в тому числі за виконання: зобов'язань боржника (нового боржника) по поверненню позики за договором позики, зобов'язань боржника (нового боржника) по сплаті пені, штрафів та інших зобов'язань, що виникають з умов договору позики. 21 серпня 2018 року [PERSON] направлено лист [PERSON], відповідно якого вона вказала, що на даний час виконання договору позики від 27 квітня 2017 року прострочено. Вимагала, протягом 7 днів з моменту отримання цієї вимоги, сплатити заборгованість, що виникла внаслідок невиконання умов договору позики від 27 квітня 2017 року/а.с.21/. Вимоги про погашення заборгованості за договором позики згідно договору поруки також направлялись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.21, 22/. 31 серпня 2018 року між [PERSON] з однієї сторони і [PERSON] з другої сторони укладено договір про відступлення права вимоги /а.с.23/. Відповідно до вказаного договору, первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, у повному обсязі, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором позики від 27 квітня 2017 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON]. За цим договором новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором, а також до нового кредитора переходять права, які забезпечують виконання вимоги кредитора, а саме порука [PERSON], згідно договору поруки №1 від 27 квітня 2017 року, [PERSON], згідно договору поруки №2 від 27 квітня 2017 року, [PERSON], згідно договору поруки №3 від 27 квітня 2017 року. 31 серпня 2018 року [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.24-25/. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що всього відповідачем [PERSON] було повернуто кошти в сумі 643 доларів США 06 центи, останній платіж був ним здійснений 27 серпня 2018 року, розмір заборгованості, яка залишилась не сплаченою складає 1446 доларів США 94 центи, що становить 119 030 грн. 27 коп., розмір пені складає 2 771 доларів США, що становить 78 197 грн. 62 коп. /а.с.26/. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано. На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що позивачем виконані умови договору позики від 27 квітня 2017 року, однак позичальником кошти належним чином не повернуті. Договір позики повністю або у частині недійсним не визнавався, отже вказаний договір є чинним, таким, що породжує права та обов`язки сторін, зокрема - обов`язок позичальника повернути отримані кошти та сплатити пеню. Стороною відповідача розрахунок заборгованості жодним чином не спростовано, не надано доказів повної та своєчасної сплати заборгованості та відсутності заборгованості за договором або її наявності у розмірі, що відрізняється від запропонованої. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім при подачі позову до суду. На підставі вищевикладена

Outcome: approved