Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до AT КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 12.05.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cm. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в AT КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Разом з тим відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 12.03.2020 року становить 20150,91 грн., яка складається з наступного: 7475,94 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2350,50 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 8888,71 грн. - нарахована пеня; штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 935,76 грн. - процентна складова. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. За заявою представника позивача справу розглянуто без його участі. Судом через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України було викликано відповідача в судове засідання на 16.08.2019 року. У судове засідання 06.10.2020 року відповідач не прибув, проте за змістом ч. 11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача не надходило. На підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2010 року АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов даного договору відповідач зобов`язаний сплачувати банку витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Колобов 12.05.2010 року ознайомлений з умовами кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12.03.2020 року становить 20150,91 грн., яка складається з наступного: 7475,94 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2350,50 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 8888,71 грн. - нарахована пеня; штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 935,76 грн. - процентна складова. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався сплачувати витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. Також судом встановлено, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, що є підставою для стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved