Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 16.05.2012 [PERSON] отримала кредит у розмірі 600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредиту, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта, є борговими зобов`язаннями. У разі виникнення прострочених зобов`язань згідно п.2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при пропущенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач [PERSON] не виконала зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку із цим станом на 26.02.2018 виникла заборгованість в сумі 20594,74грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6748,99грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3504,2грн., заборгованості за пенею в сумі 8884,66грн., штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500грн. (фіксована складова) та 956,89грн. (процентна складова). У зв`язку із цим, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2012 в сумі 20594,74грн. Пред`явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 1762грн., які складаються з судового збору в сумі 1762грн. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитом. Проте позовні вимоги щодо стягнення нарахованої пені визнала частково за вирахуванням тих сум, які були сплачені нею після подачі позову до суду. У задоволенні позовних вимог про стягнення з неї штрафів просила відмовити. Справу просила розглянути без її участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Встановлено, що 16.05.2012 відповідач [PERSON] звернулася до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач [PERSON] засвідчила підписом, що ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді, та висловила згоду, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» викладені умови надання відповідачу [PERSON] кредиту АТ КБ «ПриватБанк». Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов`язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов`язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 16.05.2012, що складається з анкети-заяви позичальника, Пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку у зв`язку із цим станом на 26.02.2018 виникла заборгованість в сумі 19137,85грн., яка складається із тіла кредиту в сумі 6748,99грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 3504,2грн., нарахованої пені в сумі 8884,66грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором, доданим до позову. При цьому, суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 20.11.2013, наданий позивачем під час судового розгляду справи, оскільки даний розрахунок здійснений за кредитним договором б/н від 20.11.2013, який не є предметом розгляду даної справи, так як за пред`явленим позовом позивач спросить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2012. Судом встановлено з виписки по карті [NUMBER], наданої позивачем АТ КБ «ПриватБанк», що відповідач [PERSON] після надходження позову до суду (13.03.2018) здійснила часткове погашення заборгованості за кредитом в сумі 6559,39грн., які було зараховані позивачем як пеня, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача нараховану пеню в сумі 2325,27грн. за вирахуванням часткового сплаченої позивачем пені в сумі 6559,39грн. (8884,66 - 6559,39). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2012 в сумі 12578,46грн., яка складається із тіла кредиту в сумі 6748,99грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 3504,2грн., нарахованої пені в сумі 2325,27грн. Однак, вимоги позивача про стягнення одночасно з відповідача пені та штрафів, як це передбачено п. п. 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, пунктами 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання боргових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. (фіксована частина) та 956,89грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають із зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2012 в сумі 12578,46грн. та понесені судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1076,16грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial