Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.03.2011 року в сумі 11 448,73 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1 921 грн. Відповідно до позовної заяви [PERSON] , згідно укладеного договору № б/н від 21.03.2011, отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договірні зобов`язання боржник належним чином не виконав. Станом на 31.12.2018 відповідач має заборгованість в сумі 11 448,73 грн. Ухвалою суду від 15.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в клопотанні до суду прохав розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі і не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 3). Відповідач двічі надавала до суду заяву про відкладення справи в зв`язку з добровільним погашенням боргу, але в судове засідання призначене на 26.04.2019 не з`явилася, клопотань про відкладення справи чи будь-яких інших до суду не надала. З наданої Компаніївським районним сектором управління Державної Міграційної Служби України в Кіровоградській області адресної довідки від 26.02.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] змінила ім`я на [PERSON] та з 21 вересня 2017 року по даний час зареєстрована у встановленому законом порядку в с.Софіївка Компаніївського району, Кіровоградської області . Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи.Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, викликаний в судове засідання шляхом оголошення на офіційному веб сайті суду.Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.03.2011 АТ КБ «Приватбанк» за заявою [PERSON] надано кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 31.12.2018 року відповідач має заборгованість 11 448,73 грн., яка складається з наступного: 4698,14 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 5579,22 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 150,00 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 500,00 - штраф (фіксована частина); 521,37 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Банком було виконано в повному обсязі свої зобов`язання перед відповідачем. В той час як відповідачем зобов`язання належним чином не виконано. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Так, з письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] виникла пеня у розмірі 150,00 грн. - за прострочене зобов`язання. Крім цього, до відповідача також застосовано штраф за порушення грошового зобов`язанням у розмірі 1021,37 грн. Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення штрафу з [PERSON] за кредитним договором, відсутні. Тому, загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 10 427,36 гривень. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 10 427,36 гривень. З платіжного доручення від 31.01.2019 (а.с.44) вбачається, що при пред`явленні позову до суду АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений частково на 89 %. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1709,69 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: partial