Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В вересні 2011 року представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1 1.10781 від 06.06.2008 року, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 43 000.00 грн. з терміном користування кредитними коштами 36 місяців та процентною ставкою 30 % річних. Оскільки позичальником умови кредитного договору не виконувалися утворилася заборгованість в сумі 88 522.67 грн., що складається з наступного: 33819.40 грн. - борг по капіталу, 21703.27 грн. борі по процентах, 33000.00 - пеня. В забезпечення виконання зобов»язання [PERSON] за кредитним договором із ЗАТ «ПроКредит Банк» було укладено договір поруки № 11,10781-ДП від 06.06.2008 р. з [PERSON] Представник позивача направив до суду заяву, в якій підтримував обставини викладені в позові в повному обсязі і не заперечував проти винесення заочного рішення. 25.01.2012 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання договору поруки № 11.10781-ДП від 06.06.2008 року припиненим. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24 січня 2013 року постановлено нове рішення, іким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано припиненою поруку за договором №11.10781-ДП іід 06.06.2008 року , укладеним між [PERSON] та ПАТ «ПроКредит Банк». Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2013 року, касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПроКредитБанк» було задоволено, рішення апеляційного суду Полтавської області від 24.01.2013 року скасувати, залишити в силі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20.11.2012 року. Відповідачі [PERSON]та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки не повідомляли. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11.10781 від 06.06.2008 року, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 43 000.00 грн. з терміном користування кредитними коштами 36 місяців та процентною ставкою 30 % річних. Оскільки позичальником умови кредитного договору не виконувалися утворилася заборгованість в сумі 88522.67 грн., що складається з наступного: 33819.40 грн. - борг по капіталу, 21703.27 грн. борг по процентах, 33000.00 - пеня. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння на його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2. ст.. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов»язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідачі [PERSON] належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках у встановлені договором строки, то позовні вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Разом з тим позовні вимоги підлягають задоволенню, так як ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2013 року, касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПроКредитБанк» було задоволено, рішення апеляційного суду Полтавської області від 24.01.2013 року скасувати, залишити в силі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20.11.2012 року, яким в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особа [PERSON], про визнання договору поруки №11.10781-ДП від 06.06.2008 року припиненим відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про стягнення заборгованості заборгованість по кредитному договору №11.10781 від 06.06.2008 року в сумі 88522.67 грн. Солідарно з [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суд витрати.

Outcome: approved