Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Заявою-Договором про надання банківських послуг у сфері страхування №010/0865/82/0200377 від 17 березня 2015 року, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 березня 2015 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/0865/82/0200377, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит з максимальним лімітом 200000,00 грн. та поточним лімітом сумі 1000,00 грн., що в подальшому встановлюється та визначається відповідно до ст. 1 Кредитного договору, строком до 17 березня 2019 року. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 39,9 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Проте, всупереч вимогам ст. 3 Кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 06 жовтня 2020 року його заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором становить 21615,23 грн., яка складається із заборгованості за Дозволеним овердрафтом у розмірі 20483,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 1132,23 грн. Відповідно до рішення Кредитора сума пені не зазначається в рамках даного спору, однак, продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства України. У відповідності до чинного законодавства України та умов і приписів Кредитного договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позичальнику і надавалася можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Дана вимога була отримана 03 листопада 2020 року, однак, у визначені кредитором строки виконана не була, що стало підставою для подання позову до суду. Представник позивача Пасечник Ю.А., яка діє на підставі довіреності надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги банку підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, представник позивача Саух К.О. подав до суду заяву від 09 липня 2021 року про зміну найменування позивача із АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Райффайзен Банк» відповідно до протоколу Загальних зборів акціонерів №3б-62 від 23 квітня 2021 року. Відповідач [PERSON] у дане судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, викликався шляхом направлення на його адресу, вказану у відповіді органу місцевого самоврядування на запит суду, судових повісток, які ним були отримані, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, долученими до матеріалів справи. Крім того, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України суд неодноразово здійснював виклики відповідача у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач [PERSON] за весь час судового розгляду справи з`явився до суду лише один раз 06 вересня 2021 року і надав заяву про відкладення розгляду справи для надання йому можливості позасудового врегулювання спору та для звернення за правовою допомогою. Після цього він у судові засідання до суду більше жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав. У зв`язку з зазначеним суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що 17 березня 2015 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/0865/82/0200377, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит з максимальним лімітом 200000,00 грн. та поточним лімітом сумі 1000,00 грн., що в подальшому встановлюється та визначається відповідно до ст.1 Кредитного договору, строком до 17 березня 2019 року. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 39,9% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором (п.1.2 Кредитного договору). Відповідно до умов п.1.13 Кредитного договору без укладання будь-яких додаткових угод до Кредитного договору Банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку Кредитом Банк не отримав листа від Клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Тому, виходячи із п.1.13 Кредитного договору, строк повернення кредиту було продовжено до 17 березня 2023 року. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених у Кредитному договорі. За користування кредитом Боржник щомісяця зобов`язаний сплачувати Банку проценти відповідно до п.1.5. Кредитного договору. Проценти нараховуються Банком щомісяця в будь-який день в період, що починається за п`ять робочих днів до кінця місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 числа кожного місяця. Нарахування процентів здійснюється за період з дати отримання кредиту по дату розрахунку процентних платежів включно, а наступні періоди - з дня, наступного за попередньою датою розрахунку платежів. Проценти нараховуються за фактичне користування Кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період (ст.3 Кредитного договору). Відповідно до п.6.5. підписанням договору боржник засвідчив факт свого ознайомлення на момент підписання Кредитного договору із змістом Договору, Правил страхування, Програми страхування. Отже, з укладенням Кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Проте, всупереч вимогам ст. 3 Кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 06 жовтня 2020 року його заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором становить 21615,23 грн., яка складається із заборгованості за Дозволеним овердрафтом у розмірі 20483,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 1132,23 грн. Відповідно до рішення позивача сума пені не зазначається в рамках даного спору, однак, за твердженням позивача, продовжує нараховуватися. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Райффайзен Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі АТ «Райффайзен Банк» сплатив судові витрати при розгляді справи, а саме 2270,00 грн. судового збору, а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 березня 2015 року в сумі 21615,23 грн., яка складається із заборгованості за Дозволеним овердрафтом у розмірі 20483,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 1132,23 грн., та понесені судові витрати, які складаються з витрат по оплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved