Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

В березні 2018р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , Державна міграційна служба Шевченківського району, в якому просив суд: визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимог позивач обґрунтовував тим, що він є наймачем зазначеної квартири, в якій зареєстрований він, його дружина, повнолітні сини та брат - відповідач по справі. Відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, однак не проживає в квартирі декілька років, забравши свої особисті речі, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, витрати по утриманню квартири не несе, а тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2018р. відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги сторона підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являвся, відзив на позов не подавався, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність. Третя особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила, поважності причин неявки не повідомила, пояснення на позов не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі, крім позивача, зареєстровані його дружина, повнолітні сини та брат - відповідач [PERSON] , проте відповідач в квартирі не проживає (а.с. 9). Згідно з складеними Актами обстеження квартири [ADDRESS] , від 18 липня 2017р., 29 вересня 2017р., 01 грудня 2017р., 25 жовтня 2019р. (а.с. 6-8), встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі понад шість місяців без поважних причин. В судовому засіданні не встановлено, що відповідач звертався до позивача чи відповідних органів з заявами, що йому чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача без поважних причин понад шість місяців, який підтверджується наданими письмовими доказами. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved