Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Акціонерне Товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 06.02.2017 року отримав кредит в розмірі 5900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому змінювався. Відповідач не виконував зобов`язання по договору, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 12247 гривень 85 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача та суму судових витрат в розмірі 2102 гривні. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 06 лютого 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому змінювався. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, де зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Станом на 14 грудня 2020 року, з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 12247 гривень 85 копійок, яка складається з наступного: 9804гривень 99 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 2442 гривні 86 копійок - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором від 06 лютого 2017 року на суму 12247 гривень 85 копійок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved