overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання його тітки [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 07.09.2013 р., яка зареєстрована за адресою : [INFO], недієздатною. Мотивуючи свою заяву заявник вказує, що його тітка [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді судинної деменції вираженого ступеню, а він є її найближчим родичем, який може їй надавати постійну допомогу у веденні господарства та догляді, забезпечувати реалізацію нею її законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Заявник веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка просила розглянути справу за відсутності заявника та задовольнити його вимоги в повному обсязі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування не повідомила суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом установлено, що заявник [PERSON] є племінником [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 07.09.2013 р., яка зареєстрована за адресою : [INFO], оскільки її чоловік - [PERSON], який є рідним братом матері позивача [PERSON] (дівоцьке прізвище «Купрієнко») [PERSON], помер 20 листопада 2007 року, та її єдина дитина [PERSON], померла 27 грудня 2014 року, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦУ України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 314 від 17.06.2015 року, складеного експертною комісією Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя», [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 07.09.2013 р., яка зареєстрована за адресою : [INFO], страждає на стійке хронічне психіатричне захворювання у вигляді судинної деменції, в звязку з чим не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ; за своїм психічним станом потребує встановлення над нею опіки. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Разом з тим, заявник на заявляв вимоги щодо призначення його опікуном над його тіткою [PERSON], [INFO], й орган опіки та піклування Приморської райадміністрації Одеської міськради не подавав до суду подання щодо призначення опікуна над [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, призначення опікуном. Свої вимоги заявник мотивує тим, що особа, яку він просить визнати недієздатною [PERSON] - є його матірю. З листопада 2014 року її здоровя почало гіршати, що призвело до порушення нервової системи, зору та втрати слуху. Вона перебуває на обліку у психіатричній лікарні, потребує постійного догляду, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на наведені обставини, заявник просив визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його [PERSON] опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи вважала за доцільне при визнанні [PERSON] недієздатною, призначити заявника її опікуном. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON], [INFO], є матірю заявника [PERSON]. Згідно висновків судово-психіатричної експертизи № 223 від 14 травня 2015 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом в формі судинної слабоумства з галюцинаціями, внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст.41 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 241 ЦПК України\~визначеного, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно подання виконкому Миколаївської міської ради № 712/02.02.01-22/09/14/15 від 20 березня 2015 року [PERSON] на підставі прийнятого опікунською радою при департаменті праці та соціального захисту населення рішення, рекомендовано призначити опікуном [PERSON], [INFO], у разі визнання останньої недієздатною. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, призначення опікуном. Свої вимоги заявник мотивує тим, що особа, яку він просить визнати недієздатною [PERSON] - є його рідною сестрою. З 2002 року вона страждає психічними розладами, є інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку у психіатричній лікарні, потребує постійного догляду, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на наведені обставини, заявник просив визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його [PERSON] опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи вважала за доцільне при визнанні [PERSON] недієздатною, призначити заявника її опікуном. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON], [INFO], є рідною сестрою заявника [PERSON]. Згідно висновків судово-психіатричної експертизи № 246 від 20 травня 2015 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноідної форми, партерний етап, непереривне протікання, внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст.41 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 241 ЦПК України\~визначеного, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно подання виконкому Миколаївської міської ради № 442/02.02.01-22/09/14/15 від 16 лютого 2015 року [PERSON] на підставі прийнятого опікунською радою при департаменті праці та соціального захисту населення рішення, рекомендовано призначити опікуном [PERSON], [INFO], у разі визнання останньої недієздатною. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною і встановлення опіки. У заяві він вказав, що його рідний брат [PERSON] є інвалідом дитинства 1-А групи довічно. За станом здоровя він не здатний до самообслуговування, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує постійного стороннього догляду. Тому [PERSON] просить визнати його недієздатним та призначити його опікуном брата. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи заперечень щодо заяви [PERSON] не має, просить заяву задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії ТЕР № 0030929 є інвалідом першої групи підгрупа А з дитинства довічно, з діагнозом: дитячий церебральний параліч, змішана форма, помірний нижній парапарез, помірна розумова відсталість (імбецильність). У відповідності з висновком судово-психіатричної експертизи № 230 від 28 квітня 2015 року [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість (імбецильність), що досягає рівня вираженого недоумства. По своєму психічному стану він не може давати звіт своїм діям та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікунська рада з питань опіки і піклування повнолітніх осіб виконавчого комітету Чортківської міської ради надала висновок щодо можливості призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] та його майном в разі визнання його недієздатним. Згідно ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заяви знайшли своє обґрунтування при розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визначення громадянки [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. В заяві зазначає, що [PERSON] є його дружиною, яка з лютого 2011 року почала страждати на психічне захворювання. Внаслідок психічного розладу здоровя [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В звязку з цим, [PERSON] просить визнати її недієздатною, та призначити їй опікуна. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, наполягав на її задоволенні. Заінтересована особа представник Органу опіки і піклування Миколаївського міського виконавчого комітету Миколаївської міської ради заявлені вимоги підтримує, проти їх задоволення не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.06.2015 року у справі № 487/1797/15-ц за заявою [PERSON], заінтересована особа Орган опіки і піклування Миколаївського міського виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна було призначено судову психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №350 від 08.07.2015 року, [PERSON], [INFO], страждає на даний час судинною деменцією. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України, - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно\~ст. 58 ЦК України,\~опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1\~ст. 241 ЦПК України, - суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. В силу ч.1\~ст.60 ЦК України,\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі викладеного, судом достовірно встановлено, [PERSON], [INFO], страждає на даний час судинною деменцією. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1995 року, про що свідчить актовий запис № 11, Новенської селищної ради м. Кіровограда. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2003 року, актовий запис № 446, Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Також просить визначити місце проживання дитини, сина [PERSON], [INFO], разом з ним. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, актовий запис № 384, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. В матеріалах справи міститься договір від 18.02.2015 р. між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, укладений між [PERSON] до [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 152. Згідно п. 1.2. договору [PERSON] та [PERSON] домовились про місце проживання дитини за місцем проживання Батька та про порядок здійснення батьківських прав Батьком та Матір»ю, яка проживатиме окремо від дитини (а.с.11-12). Враховуючи вищезазначене, вимога про визначення місця проживання дитини разом з батьком задоволенню не підлягає, оскільки відсутній спір з даного приводу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житлом квартирою № 100 по вул. Добровольського, 51 в м. Комсомольську Полтавської області. Позовні вимоги мотивує тим, що з березня 2014 року, відповідач, одружившись вдруге, забравши із собою особисті речі, залишила спірну квартиру без поважних причин, якою не користується до теперішнього часу, проте зберігає за собою формальне право на житло, в звязку з чим він змушений нести додаткові майнові витрати по утриманню житла. Просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою. Судовий розгляд справи просить провести за його відсутності (а.с. 38), на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач до суду не зявилась двічі. Про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до положень ч.9 ст.74 ЦПК України. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Дослідивши представлені у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб між яким було розірвано 14 листопада 2005 року (а.с. 4). Спірна квартира була виділена позивачу 26 вересня 2000 року згідно з ордером № 88, виданим на підставі рішення виконкому № 263 від 22 вересня 2000 року на право зайняття сімєю складом з трьох осіб (а.с. 3). Спірна квартира належить до державного житлового фону, і на теперішній час згідно наданої довідки в ній значаться зареєстрованими позивач у справі та колишня дружина [PERSON] відповідач у справі. Згідно із представленим позивачем актом від 26.05.2015 р., [PERSON] не проживає в [INFO] з березня 2014 року. (а.с. 34) згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважних причин. Факт тривалого не проживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання нею обовязків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, з огляду на що, вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є власником квартири [ADDRESS] і за даною адресою зареєстрований, однак не проживає з 2013 року колишній власник вказаної квартири - [PERSON], витрати на утримання квартири не несе, порушуючи тим самим права позивача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач, який повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований, однак не проживає понад один рік [PERSON] - колишній власник вказаної квартири, витрати по утриманню квартири не несе, порушуючи тим самим права позивача. Ці обставини підтверджуються: копією витягу про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; договором міни від 14 вересня 2012 року; довідкою про склад сім'ї від 20 березня 2015 року; актом ДПБУ №2 КЕВ м. Хмельницького від 27 березня 2015 року, яким встановлено, що [PERSON] з червня 2013 року не проживає у спірній квартирі. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] не проживає без поважних причин понад один рік в квартирі [ADDRESS], за таких обставин суд рахує за необхідне визнати останнього таким, що втратив право на користування вказаною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на земельну ділянку площею 1,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташоване на території с. Рідківці Новоселицького району, що належала [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13 квітня 2005 року, посилаючись на те, що [INFO] року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на дану земельну ділянку. Він як спадкоємець за заповітом спадщину прийняву своєчасно, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не представив оригінал державного акту. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що оригінал державного акту серії [NUMBER] від 13 квітня 2005 року на право власності на земельну ділянку, який був виданий на ім'я [PERSON] втрачений. У зв'язку з його втратою оформити спадщину через нотаріальну контору. Відповідач спадщину не прийняв і не претендує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Спадщину він прийняв своєчасно. Відповідач спадщину не прийняв і не претендує на неї, що підтверджується його письмовою заявою на ім'я нотаріуса. Довідкою Відділу Держземагенства у Новоселицькому районі від 05 травня 2014 року підтверджується, що на звернення [PERSON] для оформлення спадщини відмовлено. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом право на спадщину в судовому порядку. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved