Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 травня 2006 року між позивачем і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказав, що відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківський послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених укладеним договором. Зазначив, що свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Натомість відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконав і станом на 15 липня 2019 року сума заборгованості за кредитним договором складає 11 492 грн. 42 коп., яка складається з наступного: 610 грн. 96 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2 350 грн. 99 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 896 грн. 12 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1 610 грн. 90 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 523 грн. 45 коп. - штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у розмірі 11 492 грн. 42 коп., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 1 921 грн.. Представник позивача Гребенюк О.С., що діє на підставі довіреності № 367-К-Н-О від 31 січня 2019 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив суд їх задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 24 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке на підставі наказу Міністерства фінансів України «Про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» № 519 від 21 травня 2018 року змінило тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, а назву з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк», і відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунків заборгованості за договором № б/н від 24 травня 2006 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , вбачається, що станом на 15 липня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 610 грн. 96 коп. за тілом кредиту, та 2 350 грн. 99 коп. за простроченим тілом кредиту. Таким чином, вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 610 грн. 96 коп. й за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 350 грн. 99 коп. в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про сплату відповідачем заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 5 896 грн. 12 коп., за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1 610 грн. 90 коп., штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в розмірі 523 грн. 45 коп., то суд в цій частині керується наступним. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Згідно з вимогами ст. 2 вказаного Закону України на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На час розгляду справи в суді Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнятий. Так, з листа Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 01-30/586 від 14 серпня 2019 року, надісланого на запит суду, слідує, що зареєстрованим та постійним місцем проживання відповідача по 2014 рік було с.Тетянівка Слов`янського району Донецької області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року. З розрахунків заборгованості за договором № б/н від 24 травня 2006 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , вбачається, що станом на 14 квітня 2014 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» за пенею відсутня. Відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» штрафи стягненню з відповідача не підлягають також Таким чином, в цій частині позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 610 грн. 96 коп. й заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 350 грн. 99 коп., тобто 2 961 грн. 95 коп. Отже сума задоволених позовних вимог становить 25,77% (2 961,95 грн. * 100% / 11 492,42 грн.). Тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить: 495 грн. 04 коп. (1 921 грн. * 25,77% / 100%). Таким чином з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 610 грн. 96 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 350 грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 495 грн. 04 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial