Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 травня 2018 року між банком та відповідачем на умовах публічної оферти було укладено заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. В рамках цього договору відповідачу було відкрито поточний рахунок на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. З відповідачем, також, оформлено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії в розмірі 39000 грн. зі сплатою 38% річних за користування кратними коштами строком на 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Позивач стверджує, що відповідач станом на 22 жовтня 2020 року має заборгованість за тілом кредиту в сумі 24837 грн. 07 коп., по комісії за РКО у сумі 121 грн. 62 коп., у зв`язку з чим йому було нараховано 25 грн. 99 коп. пені за порушення взятих на себе зобов`язань , 59 грн. 28 коп. інфляційних витрат від сум простроченої заборгованості за кредитом, 13 грн. 89 коп. інфляційних витрат за несвоєчасне погашення процентів за кредитом, 154 грн. 32 коп. 3% річних від суми простроченої заборгованості за основним договором та 28 грн. 54 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає свій борг, банк просив стягнути його в примусовому порядку. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку, передбаченому гл. 11\~ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28 грудня 2020 року суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 29 січня 2021 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з [PERSON] лише 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 531 грн. 15 коп. та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 10 грн. 32 коп. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. 17 травня 2018 року [PERSON] було підписано кредитну заяву № 71630000, відповідно до якої він просив Банк надати йому кредит в сумі 39000 гривень на строк дії картки та підтвердив, що ознайомився з Тарифами банку та Правилами користування банківської платіжною карткою і згоден їх виконувати. Цього ж дня відповідачем підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 885470. Відповідно до п. 3.1. вказаної заяви відповідач, шляхом її підписання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку за адресою: https://www.oschadbank.ua/, та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Пунктом 6.1 цієї заяви визначено, що підписанням заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії позичальник ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним і банком кредитного договору. За п. 6.4. заяви на строк до 22.05.2018 року, тобто на 5 календарних днів з дня підписання заяви уповноваженим працівником банку, банк встановлює клієнту кредит у сумі 39000 грн. Процентна ставка за користуванням кредиту становить 35% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між Банком та Організацією, відрахування або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі. За користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду проценти сплачуються у розмірі 0,001 % річних (п.6.6.1, 6.6.2) Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 22 жовтня 2020 року [PERSON] мав заборгованість по кредиту у розмірі 24837 грн. 07 коп.. по комісії за РКО у сумі 121 грн. 62 коп., у зв`язку з чим йому було нараховано 25 грн. 99 коп. пені за порушення взятих на себе зобов`язань , 59 грн. 28 коп. інфляційних витрат від сум простроченої заборгованості за кредитом, 13 грн. 89 коп. інфляційних витрат за несвоєчасне погашення процентів за кредитом, 154 грн. 32 коп. 3% річних від суми простроченої заборгованості за основним договором та 28 грн. 54 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів. Норми права, які застосовує суд. За\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За частиною 3 зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язання. Відповідно до частини 2\~статті 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання). Відповідно до\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша\~статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору частина четверта\~статті 631 ЦК України). Позиція суду щодо заявлених вимог. До початку судового засідання представник позивача зменшив позовні вимоги і просив стягнути лише 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів. Заначив, що відповідачем була частково погашена заборгованість. Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою\~статті 1048 Цивільного кодексу України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою\~статті 1050 Цивільного кодексу України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу. Проценти, встановлені\~статтею 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою\~статті 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України\~і охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~статті 1048 Цивільного кодексу України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~статті 625 Цивільного кодексу України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі №375/998/15-ц. Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити суми, передбачені\~статтею 625 ЦК України. В позовній заяві позивач визнав, що кредитний ліміт було встановлено на 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк, строк дії платіжної картки до березня 2023 року. Таким чином, позивач фактично визнав, що кредитний договір не закінчив свою дію. Відтак, відсутні підстави для нарахування відсотків в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. З приєднаного до заяви про зменшення позовних вимог розрахунку встановлено, що борг відповідача у розмірі 24837 грн. 07 коп. нараховано станом на 07.10.2020 р. 06.11.2020 року відповідач сплатив 6186 грн. 50 коп., відповідно борг зменшився до 18650 грн. 57 коп. З наведеним позовом банк звернувся до суду 17 листопада 2020 року, на позовній заяві міститься, також, відмітка банку з вихідним номером 12.11.2020 р. Тобто, частина боргу була сплачено відповідачем до пред`явлення позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1546 грн. 07 коп. сплаченого судового збору, розрахованого з урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 та ч. 3 ст. 142 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved