Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

в березні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 921 грн. 21 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 07.08.2015 року була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, відповідно до якої відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 092 грн. 93 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,012 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов вищевказаної угоди, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач [PERSON] , незважаючи на це, порушив її, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 19.12.2019 року утворилася заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 5 092 грн. 94 коп., заборгованість за процентами в розмірі 2 грн. 25 коп., пеня в розмірі 9 885 грн. 50 коп., штраф у розмірі 3 940 грн. 52 коп. Ухвалою суду від 18.03.2020 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Повідомлений,відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України , належним чином про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення. Про причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не направив, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 07.08.2015 року була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, в якій сторони узгодили всі її умови. Відповідно до даного договору, Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 5 092 грн. 93 коп. на строк до 29.02.2016 року, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,001 % на місяць від розміру заборгованості, а всього вносити щомісячний платіж у розмірі не меншому, ніж 848 грн. 82 коп. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок відповідача сплатити неустойку (пеню), розмір якої встановлений Умовами та правилами надання банківських послуг, а також штрафу, згідно п.2.2 генеральної угоди. Згідно ст. 626 ЦК України,договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст.546,548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати процентів за користування ним. Так, станом на дату припинення строку дії договору та узгодженого сторонами строку користування кредитними коштами (29.02.2016 року) заборгованість за кредитним договором становила: заборгованість за кредитом у розмірі 5 092 грн. 94 коп., заборгованість за процентами в розмірі 0 грн. 28 коп. Водночас проценти, нараховані Банком після припинення строку дії договору та узгодженого сторонами строку користування кредитними коштами стягненню не підлягають, оскільки право кредитодавця нараховувати обумовлені в договорі проценти припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року (справа № 444/9519/12). Позивачем вимог про забезпечення прав та інтересів банку в порядку ст. 625 ЦК України не заявлено. Крім того, позивачем за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором нараховані: - пеня в розмірі 9 885 грн. 94 коп.; - штраф у розмірі 3 940 грн. 52 коп. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 07.08.2015 року передбачено, що за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (п. 2.1.1.12.6.1). Разом з тим, відповідно до п. 2.2 вищевказаної угоди, на позичальника покладений обов`язок сплатити штраф у розмірі 3 940 грн. 52 коп. в разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань за угодою. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише штраф. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи, що позичальником у порядку погашення заборгованості за кредитним договором було сплачено 298 грн. 00 коп. (07.09.2016 року), заборгованість за кредитним договором становить 8 735 грн. 74 коп. (4 795 грн. 22 коп. (заборгованість за кредитом) + 3 940 грн. 52 коп. (штраф)). Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (46 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 966 грн. 92 коп.

Outcome: partial