Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.09.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н на отримання кредиту у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на\~картковий рахунок. Кредитний ліміт (його збільшення або зменшення) встановлюється за рішенням банку, на що відповідач дала згоду. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 05.07.2018 року має заборгованість у розмірі 14395,56 грн., яка складається з\~ наступного: 8601,55 тіло кредиту; 1582,50 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3049,82 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 661,69 грн. штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач не погашає борг, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку, тому представник позивача змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій зазначила, що позов не визнає, оскільки гроші з кредитки не знімала, так як здала картку до банку в березні 2016 року. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази, судом встановлено наступне. 20.09.2011 року [PERSON] звернулася до\~ Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву № б/н, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на\~картковий рахунок. Кредитний ліміт (його збільшення або зменшення) встановлюється за рішенням банку, на що відповідач дала згоду. Відповідно до умов договору відносини між банком і клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформації/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку, або інший Інтернет/смс ресурс, зазначений банком. Отримавши кредит, [PERSON] зобов`язалася його повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк умови кредитного договору виконав в повному обсязі, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним\~ договором № б/н від 20.09.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] та графіком погашення кредиту, станом на 05.07.2018 року. В свою чергу, [PERSON] відмовилася виконувати умови кредитного договору, а саме регулярно сплачувати чергові щомісячні платежі, у зв`язку з чим станом на 05.07.2018 року має заборгованість у розмірі 14395,56 грн., яка складається з\~ наступного: 8601,55 тіло кредиту; 1582,50 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3049,82 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 661,69 грн. штраф (процентна складова). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України,\~ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 20.09.2011 року та [PERSON] подала до АТ КБ ПРИВАТБАНК письмову Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Як зазначено в тексті заяви, підписаної [PERSON] кредитний договір складається із заяви разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку. Банк ознайомив [PERSON] з умовами надання кредиту, остання погодилася на укладання договору саме в такій формі та саме на запропонованих банком умовах, про що свідчить її підпис в заяві позичальника. Згідно положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим Договором. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Всупереч зазначеним вимогам Коваль [PERSON] Гвоздєва [PERSON] порушила умови Договору, не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, тобто не погасила кредит і не сплатив відсотки та комісію за користування кредитом, у зв`язку з чим позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8601,55 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1582,50 грн., та заборгованість за пенею в розмірі 3049,82 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Доказового підтвердження твердження відповідача, що вона не знімала кошти зі своє картки, судом не встановлено. Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафів, відповідно до Умов надання банківських послуг п. 2.1.1.7.6, у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 661,69 грн. (процентна складова), то такі вимоги суд вважає безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до ст.. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.. 61 Конституції України,\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Тому, з метою недопущення застосування накладення на позичальника подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] на користь Банку\~штрафів, нарахованого у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 661,69 грн. (процентна складова) слід відмовити. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у рахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 20.09.2011 року підлягає стягненню заборгованість у розмірі 13233,87 грн., з яких 8601,55 грн. тіло кредиту; 1582,50 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3049,82 грн. - заборгованість за пенею. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору в сумі 1 762,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial