Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

В березні 2018 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON], померлим 28 січня 2017 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви вказав на те, що 28 січня 2017 року помер його батько - [PERSON]. За життя він проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина. Заявник же після смерті батька дуже переживав, тому не звертався до нотаріальної контори. Окрім того, він постійно проживав з ним з 2012 року і по час смерті, тому вважав, що йому не треба звертатися до нотаріальної контори. Коли ж він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину, йому в цьому було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення. Тому, він був вимушений звернутися до суду з цією заявою. Так, у 2010 році його батько тяжко захворів. Він переніс інсульт головного мозку, а трошки пізніше інфаркт міокарда і потребував постійного догляду. Після смерті матері, померлої 13 січня 2012 року, його стан значно погіршився, з 13.04.2012 року йому було встановлено інвалідність 1 групи безстроково, він потребував постійного регулярного догляду. Тому, заявник оселився у квартирі за місцем проживання батька та став доглядати за ним. У звязку з тим, що він постійно проживав у квартирі разом з батьком однією сімєю, доглядаючи за інвалідом 1 групи, йому проводилась відповідна державна допомога. Проживаючи з ним однією сімєю, вони вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги, квартирну платню, заявник купував батькові необхідні ліки, супроводжував батька до лікарні, санаторію, проживав з ним і на час його смерті. На теперішній час, заявник продовжує проживати у квартирі батька після його смерті. Ухвалою суду до участі у дану справу була залучена Третя дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в якості заінтересованої особи. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала в повному обсязі заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та просила задовольнити її в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву та письмовий відзив, в яких просив розглянути справу за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення даної заяви. При цьому, посилався на обставини, які викладені самим заявником та зазначив, що він є онуком померлого, на спадщину після смерті діда [PERSON] не претендує, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Представник Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-КИ № 740174, виданим 30.01.2017 року Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 205 від 30.01.2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. При цьому, судом встановлено, що заявник, [PERSON], є рідним сином покійного, що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії ІІІ-ЯР № 656900, виданим Красногвардійським районним бюро ЗАГС (а.с.6). Заявник стверджує, що він постійно проживав із спадкодавцем - [PERSON], померлим 28 січня 2017 року, на час відкриття спадщини. У звязку з вищевказаним, заявник звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 28 січня 2017 року. Інші заяви до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори після померлого 28 січня 2017 року [PERSON] не надходили, що підтверджується листом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори від 21.05.2018 року за вих. № 1784/02-14. Проте, 15 листопада 2017 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 28 січня 2017 року, оскільки ним не було доведено факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця спільним проживанням (а.с.13). З урахуванням зазначених обставин, заявник просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON], померлим 28 січня 2017 року, на час відкриття спадщини. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу же положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, судом встановлено, що покійний [PERSON] з 08.02.1990 року по день смерті, 28 січня 2017 року, був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Міські комунальні платежі» від 07.02.2017 року за № 3896 (а.с.18). При цьому, з 13.04.2012 року йому було встановлено інвалідність 1 групи безстроково, в наслідок загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта МСЕК Серії 10 ААБ № 003545 від 28.04.2012 року (а.с.7). Згідно же листа Державного закладу «Спеціалізована багатопрофільна лікарня № 1 МОЗ України» від 15.12.2017 року за вих. № 1866, при відвідуванні хворого [PERSON] дільничним лікарем-терапевтом на дому за адресою: [ADDRESS] постійно був присутній син пацієнта [PERSON] (а.с.17). Разом з тим, суд не бере до уваги надані заявником ксерокопій квитанцій та акт щодо проживання в якості доказів з огляду на те, що в ксерокопіях квитанцій платником зазначений не заявник, а акт щодо проживання не завірений належним чином. В свою чергу, той факт, що заявник дійсно постійно проживав із спадкодавцем, підтвердив й [PERSON] в своєму відзиві до суду. Крім того, факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON], померлим 28 січня 2017 року, на час відкриття спадщини, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка є сусідкою спадкодавця, та [PERSON], яка є дружиною заявника. З вищевказаного можливо припустити, що заявник дійсно постійно проживав разом із спадкодавцем - [PERSON], померлим 28 січня 2017 року, на час відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що заявник постійно проживав із спадкодавцем не оспорюється, а заявлена ним заява покликана на підтвердження наявності цього факту. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у звязку з чим, суд вважає можливим задовольнити дану заяву. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON], померлим 28 січня 2017 року, на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved