Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

В березні 2021 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 10 000 доларів США та 3% річних в сумі 777,54 долари США, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3 017,17 грн. В обґрунтування позову вказував, що 19.03.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в розмірі 10 000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути позичені грошові кошти до 01.08.2018 року, однак у зазначений строк позику не повернув, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права про стягнення боргу з урахуванням трьох відсотків річних в розмірі 777,54 дол. США. 11.03.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 15.03.2021 року ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2372351, що належить на праві власності [PERSON] . 10.08.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 20.09.2021 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи до розгляду по суті. 07.10.2021 року представник позивача - адвокат Рижкова О.В., подала до суду клопотання про завершення розгляду справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у справі зворотним поштовим повідомленням. 07.10.2021 року засобами електронного зв`язку до суду подано вступне слово від адвоката Сачок А.В. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики № б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 10 000 доларів США та зобов`язався повернути позичені грошові кошти до 01.08.2018 року. Наведене підтверджується оригіналом розписки від 19.03.2018 року. Відповідно до розрахунку відсотків за користування грошовими коштами, за борговий період з 02.08.2018 року по 04.03.2021 року на суму боргу 10 000 доларів США, 3% відсотки складають 777,54 доларів США. В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Товариству з обмеженою відповідальністю «Щедра нива», код 32075024, одним із засновників якого зазначений [PERSON] ( [ADDRESS] ), керівником вказаного товариства є [PERSON] . Позивачем також додано до позову копію паспорта відповідача та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера останньому. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , дані станом на 02.11.06, відомості надано 23.03.2021 року. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно встановлених судом фактичних обставин справи, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в письмовому вигляді у формі розписки. Також сторони досягли згоди, що позичальник зобов`язаний здійснити повернення позики до 01.08.2018 року, грошові кошти надавались у валюті - долари США. Доказів повернення коштів суду не надано. Із наведеного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04.03.2021 року сума заборгованості позичальника [PERSON] за договором позики від 19.03.2021 року становить 10 777,54 доларів США, з яких: 10 000 доларів США - основний борг, 777,54 доларів США 3% річних за користування коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Три відсотка річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Вказана позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц. З огляду на зазначене, суд вважає правильним розрахунок 3% річних за період прострочення з 02.08.2018 року по 04.03.2021 року. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно із частиною 1 статті 82, частиною 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Доводи письмового вступного слова про наявність іншої особи позичальника « [PERSON] », створення позивачем розписки з метою неодноразового отримання прибутку, а також те, що підпис у розписці вчинений не відповідачем по справі [PERSON] , суд вважає безпідставними, оскільки вказані аргументи не підтверджені належними та допустимими доказами, а також спростовуються матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений та заявлений позивачем до стягнення судовий збір в розмірі 3 017,17 грн.

Outcome: approved