Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 25 грудня 2015 року померла її матір [PERSON], якій належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. За час свого життя спадкодавиця не склала заповіт, тому після її смерті спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вони звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. У такий спосіб спадкоємці своєчасно та у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті їх матері [PERSON] Водночас, ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 серпня 2004 року був накладений арешт на майно або грошову суму в розмірі 5637 гривень 75 копійок, що належали [PERSON] У виконання цього судового рішення 16 серпня 2004 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МУЮ виніс постанову про накладення арешту на все майно, що належало [PERSON], а також оголосив заборону на його відчужен-ня. 21 серпня 2004 року в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна був внесений запис №1252951 про арешт житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. Однак на той час вказаний обєкт нерухомого майна належав не боржнику, а його матері [PERSON] Ця обставина свідчить про те, що арешт на домоволодіння був накладений помилково. Крім того, постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 23 жовтня 2007 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2875, виданого Бориспільським міськрайонним судом 14 вересня 2004 року, про стягнення з [PERSON] на користь АТЗТ «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» боргу та державного мита в загальному розмірі 5694 гривень 57 копійок взагалі було закінчено у звязку з фактичним виконанням боржником судового рішення. Ця обставина свідчить про те, що потреба у подальшому арешті майна домоволодіння припинилась. Натомість, цей захід продовжує діяти та перешкоджає позивачу здійснити його спадкові права. Тому [PERSON] просить суд зняти арешт з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник Бориспільського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області не зявився у судове засідання. Він завчасно та у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується розпискою про отримання ним судової повістки (а.с.19). [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. [PERSON] не зявилась у судове засідання та надіслала заяву (а.с.42), в якій вона також не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 25 грудня 2015 року померла [PERSON] Ця обставина підтверджуєть-ся копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №358645 від 25 грудня 2015 року (а.с.23). З копії свідоцтва про право власності на будівлі №3405 від 21 січня 1974 року (а.с.36) та копії довідки КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» №1270 від 20 грудня 2017 року (а.с.37) вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будів-лями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. Як вбачається з копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру №43832552 від 13 травня 2016 року (а.с.25 зворот), за час свого життя [PERSON] не склала заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-БК №259997 від 11 жовтня 1971 року, І-ЯК №1438657 від 14 грудня 1966 року та серії IV-УР №1356821 від 11 вересня 1962 року (а.с.25, 28 зворот, 31 зворот), копіями свідоцтв про укладення шлюбу серії ІІІ-БК №338948 від 8 серпня 1987 року та серії ІІ-БК №338682 від 16 травня 1981 року (а.с.28 зворот, 31), а також копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БК №255874 від 17 січня1995 року (а.с.31 зворот). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з\~ч.1\~ст.1270\~цього ж\~Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що 13 травня 2016 року, тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини (а.с.22, 28, 32). З огляду на це суд вважає, що позивач та інші спадкоємці своєчасно та у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті їх матері [PERSON] Водночас, ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 серпня 2004 року був накладений арешт на майно або грошову суму в розмірі 5637 гривень 75 копійок, що належали [PERSON] У виконання цього судового рішення 16 серпня 2004 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МУЮ виніс постанову про накладення арешту на все майно, що належало [PERSON], а також оголосив заборону на його відчуження (а.с.7). 21 серпня 2004 року в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна був внесений запис №1252951 про арешт житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. Ця обставина підтверджуєть-ся копією інформаційної довідки №114621453 від 20 лютого 2018 року (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується виключно для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з ч.1 ст.59 цього ж Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту з цього майна. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на будівлі №3405 від 21 січня 1974 року (а.с.36) та копії довідки КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» №1270 від 20 грудня 2017 року (а.с.37), станом на день накладення арешту житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі належав не боржнику, а його матері [PERSON] Ця обставина красномовно свідчить про те, що арешт на вказане домоволодіння був накладений помилково. Крім того, постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 23 жовтня 2007 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2875, виданого Бориспільським міськрайонним судом 14 вересня 2004 року, про стягнення з [PERSON] на користь АТЗТ «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» боргу та державного мита в загальному розмірі 5694 гривень 57 копійок взагалі було закін-чено у звязку з фактичним виконанням боржником судового рішення. Ця обставина свідчить про те, що продовження арешту майна є безпідставним. Натомість, арешт спірного домоволодіння обєктивно перешкоджає позивачу здійснити його спадкові права. З огляду на це, суд вважає, що з метою забезпечення спадкових прав позивача належить зняти арешт з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі.

Outcome: approved