Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, Федорівської сільської ради Каховського району Херсонської області про визнання прав на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), в землях КСП «Іванівське», розміром 9,02 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Агайманської (колишня назва - Фрунзенська) сільської ради Іванівського району Херсонської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ХС № 0089477. Належне майно [PERSON] після його смерті прийняв його брат [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.04.2002 року. Для оформлення спадкових прав на вищевказану земельну частку (пай) [PERSON] отримав «дублікат» сертифікату на земельну частку (пай) серії РН №907383 , який зареєстровано в журналі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.03.2020 року №42, оскільки оригінал сертифікату серії ХС № 0089477 був втрачений. [INFO] [PERSON] помер. 11.03.2002 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого, все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] . У встановлений законом строк позивач звернулася із заявою до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну частку (пай), яку успадкував її батько після смерті [PERSON] , але їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, в зв`язку з ненаданням оригіналу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) у розмірі 9,02 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії РН №907383 , який зареєстровано в журналі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) 21.03.2020 року №42, яку [PERSON] успадкував після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Вічна І.М. в судове засідання не з`явились, про день та місце розгляду справи повідомлені завчасно, від представника надійшла до суду заява, згідно якої на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, а справу розглянути у їх відсутність (а.с.51). Представник відповідача - Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с.35). Представник відповідача - Федорівської сільської ради Каховського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.52), направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнають повністю та наполягають на їх задоволенні (а.с.53). Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в с.Федорівка, Каховського району, Херсонської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.04.2002 року, серії [NUMBER] , виданим райвідділом реєстрації актів громадянського стану Каховського райуправляння юстиції Херсонської області (а.с.8). Після смерті [PERSON] Каховською районною державною нотаріальною конторою Херсонської області було заведено спадкову справу №124/2002 (а.с.37-39). З матеріалів спадкової справи №124/2002 встановлено, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , є його брат [PERSON] , 1930 року народження (а.с.38). 08 квітня 2002 року державним нотаріусом Каховської районної державної нотаріальної контори Іваніщенко С.І. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та зареєстровано в реєстрі за №1113. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з : права на земельну частку (пай) в землях КСП «Іванівське» на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, розміром 9,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку серії РН №907383 від 21.03.2002 року, виданого на підставі рішення Іванівської райдержадміністрації від 22 серпня 2000 року № 350 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №42 (а.с.39). 11 березня 2002 року [PERSON] складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області Снітко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 20, за яким [PERSON] заповів своїй дочці [PERSON] , 1960 року народження, все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і, все те, що йому належатиме на день його смерті і на що він по закону матиме право (а.с.41). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.11.2019 року, серії [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.6). 19 серпня 2003 року позивач [PERSON] звернулася до Каховської державної нотаріальної контори Херсонської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим нотаріусом було заведено спадкову справу №192/2003 (а.с.40-42). 20 січня 2020 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) в землях КСП «Іванівське», розміром 9,02 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Агайманської (колишня назва - Фрунзенська) сільська рада Іванівського району Херсонської області, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем після смерті якого був його брат [PERSON] (а.с.10-11). 20 січня 2020 року державним нотаріусом Каховської державної нотаріальної контори Херсонської області Заремба С.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлого [INFO] батька [PERSON] , оскільки спадкоємцем для оформлення спадщини не був наданий оригінал дублікату Сертифіката на право на земельну частку /пай/ (а.с.11). Згідно довідки, наданої відділом в Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 09.12.2019 року за № 29-21-0.28-45/101-19, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0089477, виготовлений та виданий на ім`я [PERSON] , як члену КСП «Іванівське» Фрунзенської (зараз - Агайманської) сільської ради Іванівського району Херсонської області, втрачений. Тому виписаний «дублікат» взамін втраченого серії РН № [NUMBER] , який зареєстровано у журналі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.03.2002 року за №42 та видано спадкоємцю [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину №113 [PERSON] успадковано право на земельну частку (пай), відповідно до сертифікату серії РН № 907383, про що в журналі зроблено запис 19.04.2002 року (а.с.5). 30.01.2020 року та 20.02.2020 року позивачем було розміщено в газеті « Каховські новини » та «Нове життя» об`яву про втрату «дубліката» сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №907383 , зареєстрованого 21.03.2002 року за №42(а.с.12-13). Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше [INFO] . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] належне йому майно прийняв у спадщину [PERSON] . Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 11 березня 2002 року [PERSON] складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області Снітко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 20, за яким [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно. Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Таким чином, [PERSON] , складаючи заповіт на ім`я позивача, заповідав останній також майнове право на земельну частку (пай) розміром 9,02 умовних кадастрових гектара, яке набув, приймаючи спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, відсутність оригіналу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), перешкоджає повивачу, яка є спадкоємцем за заповітом, належним чином оформити спадкове майно, а також, що між позивачем та відповідачами відсутній спір щодо права на спадщину, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може. На підставі викладеного та

Outcome: approved