Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.11.2010 року [PERSON] отримав кредит в АТ КБ «ПриватБанк», підписавши відповідну заяву. При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання. Відповідач погодився, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були отримані для ознайомлення в письмовій формі, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. 09.11.2010 року відповідач також підписав Довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6200 грн. Зміну кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4. Договору, на підставі якого відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку. [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 20.09.2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 16310,65 грн. Дана сума складається з 13608,93 грн - заборгованості за тілом кредиту; 1798,66 грн - заборгованості за простроченими відсотками; 903,06 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.11.2010 року станом на 20.09.2020 року в сумі 16310,65 грн та судові витрати. Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Дашко В.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади України. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,\~280 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.11.2010 року [PERSON] отримав кредит в АТ КБ «ПриватБанк», підписавши відповідну анкету-заяву. Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були отримані для ознайомлення в письмовій формі, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. 09.11.2010 року відповідач також підписав Довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6200 грн. Зміну кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4. Договору, на підставі якого відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З довідки про зміну умов кредитування вбачається, що старт карткового рахунку [PERSON] ( [NUMBER] ) відбувся 09.11.2010 року із встановленням кредитного ліміту 3200 грн. Зміни кредитного ліміту відбувались: 05.01.2011 року 3800 грн. (збільшення кредитного ліміту); 23.02.2011 року 4400 грн (збільшення кредитного ліміту); 20.03.2011 року 5200 грн (збільшення кредитного ліміту); 21.04.2011 року - 6200 грн (збільшення кредитного ліміту); 22.04.2011 року - 6200 грн (зменшення кредитного ліміту); 08.07.2015 року 3910,00 грн (зменшення кредитного ліміту); 31.01.2017 року 5300,00 грн (збільшення кредитного ліміту); 16.05.2019 - кредитний ліміт 0,00 грн. (зменшення кредитного ліміту) (а.с. 14). Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором №б/н від 09.11.2010 року станом на 20.09.2020 року становить 16310,65 грн. Дана сума складається з 13608,93 грн - заборгованості за тілом кредиту; 1798,66 грн - заборгованості за простроченими відсотками; 903,06 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 (а.с. 6-12). Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу 16310,65 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн, сплата якого підтверджується платіжним дорученням від 23.09.2020 року (а.с. 49).

Outcome: approved