Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В березні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) № 11278081000. Відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в розмірі 55 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.12.2028 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 27.12.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 170563, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. ПАТ «Укрсиббанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а [PERSON] та [PERSON] в свою чергу свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушують та не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідачів по кредитному договору перед позивачем в загальному розмірі 63 004,45 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014 року становить 581 902,80 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Також просив стягнути солідарно з відповідачів сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що вона сплачувала за кредит поки не одержала виклик до суду. Будучи в декреті та враховуючи значне підвищення курсу долара, вона зверталась до банку з проханням змінити схеми погашення кредиту. Проте банк відмовив та повідомив, що ануїтентну схему погашення кредиту змінити не можна. Зазначила, що по кредиту вона виплатила значну суму коштів. Банк ті кошти, які вона вносить зарахував на погашення процентів однак кошти не зараховуються на погашення кредиту. Просила у позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку [PERSON] дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.12.2009 року були внесені зміни до статуту Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», відповідно до яких правонаступником прав та обов'язків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСсиббанк» стало Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 27.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) № 11278081000. Відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в розмірі 55 000,00 доларів США, а остання зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.12.2028 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних (а.с.5-12). Відповідач [PERSON] зобов'язувалась погашати кредит щомісячно, шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 620,00 доларів США в день сплати ануїтентних платежів. Додатковою угодою № 2 від 01.03.2010 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11278081000 від 27.12.2007 року сторони домовились: за користування коштами в період з 01.03.2010 року по 28.02.2011 року відсоткова ставка встановлюється у розмір 6,76% річних; за користування коштами в період з 01.03.2011 року по 28.02.2013 року відсоткова ставка встановлюється у розмірі 9,78% річних; за користування коштами в період з 01.03.2011 року до закінчення строку дії Кредитного договору відсоткова ставка встановлюється у розмірі 14,93% річних; для ідентифікації договору в системі обліку Банку може використовуватись як номер зазначений при його укладанні № 11278081000 так і № 11278081001; розмір ануїтетного платежу в період з 01.03.2010 року по 31.03.2011 року становить 420,00 доларів США; розмір ануїтеного платежу в період з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року становить 520,00 доларів США; розмір ануїтетного платежі в період з 01.04.2013 року до закінчення строку дії Кредитного договору становить 682,66 доларів США (а.с.13). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі, відповідно до п. 2.1 кредитного договору, 27.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 170563, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11278081000 від 27.12.2007 року. (а.с.15-16). Додатковою угодою від 01.03.2010 року до Договору поруки № 170563 від 27.12.2007 року [PERSON] надав свою згоду забезпечувати змінене зобов'язання. Пунком 1.4 Договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч умов кредитного договору не здійснює в повному обсязі платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 1050 цього ж кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 8.1 кредитного договору за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсу НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2014 року позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору (а.с. 33-38), проте станом на день розгляду позову відповідачами зобов'язання щодо погашення заборгованості по кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконані. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі не виконують свої зобов'язання по кредитному договору № 11278081000 від 27.12.2007 року та договору поруки № 170563 від 27.12.2007 року, та протягом тривалого часу не розраховуються з позивачем, внаслідок чого, станом на 11.03.2014 року утворилась заборгованість відповідачів по кредитному договору перед позивачем в розмірі 63 004,45 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014р. становить 581 902,80 грн., а саме: заборгованість за простроченим кредитом - 50 963,77 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014р. становить 470 696,28 грн.; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 10 812,61 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014р. становить 99 864,18 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованість за кредитом - 241,68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014р. становить 2 232,14 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 986,39 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014р. становить 9 110,20 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в рівних частках. Враховуючи викладене,

Outcome: approved