Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, після уточнення позовних вимог, просила здійснити поділ житлового будинку по вул. Гоголя, 162 в м. Прилуки з припинення та встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій цей будинок розташований. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначала, що їй та відповідачу на праві спільної часткової власності (по 1\\2 частині) належить житловий будинок за зазначеною вище адресою, і на даний час вона бажає використовувати належну їй частину будинку для особистого проживання. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено, проведено поділ житлового будинку за висновком експерта від 06.10.2014 року шляхом виділення [PERSON] частини приміщень, позначених як для співвласника № 1, а відповідачу як для співвласника № 2, встановлено порядок користування земельною ділянкою, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1436 грн. 50 коп. різницю вартості часток, вирішено питання про розподіл судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким виділити їй у власність приміщення житлового будинку, що мають вхід. Незаконність судового рішення апелянт обгрунтовує недоведеністю обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд встановив порядок користування земельною ділянкою без зясування її розміру, у відсутності рішення органів влади про надання в користування земельної ділянки сторонам по справі площе. 686 кв.м., плану відведення землі в натурі, плану розташування на земельній ділянці плодовоягідних насаджень. На думку апелянта, суд безпідставно послався в рішенні на ст. 364 ЦК України, яка передбачає виділ, а не поділ будинку. Також відповідач вказує на безпідставне застосування судом ст. 152 ЖК України, оскільки на даний час змінився порядок отримання дозволів на здійснення будівельних робіт. Не погоджується апелянт із висновком експерта, вказуючи, що існує більше ніж один варіант поділу будинку. Апелянт просить врахувати, що вона з 1995 року проживає в цьому будинку, утримує його за власні кошти, а позивач постійно проживає в м.Києві. Не погоджується апелянт із рішенням суду в частині розподілу судових витрат. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є співвласниками в рівних частинах (по ? частині) домоволодіння, розташованого по вул. Гоголя, 162 в м. Прилуки. Відповідно до ст. ст. 356, 364 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю і співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача про виділення кожній із сторін відповідної частини у будинку. Відповідно до висновку експерта №С-281 судової будівельно-технічної експертизи від 06.10.2014 року було запропоновано один варіант розподілу спірного домоволодіння, а також один варіант встановлення порядку землекористування. При визначенні варіанту розподілу домоволодіння, суд першої інстанції виходив з того, що найдоцільніше виділити позивачу приміщення, які пропонуються як співвласнику № 1, оскільки при такому варіанті враховується вік сторін, а також можливість відповідача здійснити незначну прибудову до виділеної їй частини будинку з метою його належного використання. Проте з таким висновком суду апеляційний суд не може погодитись з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, і це не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що позивач [PERSON] постійно проживає в м. Києві. В той же час [PERSON] проживала в спірному будинку з 1995 року разом зі своїм чоловіком [PERSON], який з 1992 року по день смерті постійно проживав в будинку, здійснював відповідні прибудови та переобладнання, ремонт, сплачував витрати на утримання будинку. Після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала 1\\2 частину будинку, постійно в ньому проживає, утримує в належному стані. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність розподілу спірного домоволодіння згідно висновку експерта №С-281 судової будівельно-технічної експертизи від 06.10.2014 року, шляхом виділення позивачу житлових приміщення та господарських споруд, які пропонуються співвласнику № 2, а відповідачу тих приміщень, які пропонуються співвласнику № 1, оскільки він враховує порядок користування будинком та надвірними будівлями і спорудами, що фактично склався між сторонами. За ухвалою апеляційного суду від 13 березня 2015 року була проведена додаткова судова земельно-технічна експертиза, на вирішення якої було постановлено питання про визначення можливих варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою по вул. Гоголя, 162 в м. Прилуки, враховуючи розмір часток співвласників та договір № 45 про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 12.02.1957 року та рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих № 39 від 31.01.1957 року. Враховуючи обраний варіант розподілу домоволодіння, апеляційний суд вважає за необхідне встановити між сторонами порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до висновку експерта №С21-15 додаткової судової земельно-технічної експертизи від 19 липня 2015 року за другим варіантом, наведеним в додатку №3 до даного висновку, виділивши позивачу [PERSON] земельну ділянки площею 300 кв.м. як для першої сторони, а відповідачу [PERSON] земельну ділянку площею 300 кв.м. як для другої сторони. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню 1740 грн.76 коп. в повернення судових витрат.

Outcome: approved