Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з [PERSON] борг в розмірі, що становить 7916,84 грн.(сім тисяч дев'ятсот шістнадцять гривень, 84 копійки) та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.(а.с. 23) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень не надала. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 09 жовтня 2013 року між громадянкою [PERSON] та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «КРЕДОФІНАНС» був укладений кредитний договір №151 (далі - Договір) відповідно до якого позивач як фінансова компанія надала відповідачу кредит у сумі 2000 грн. 00 коп. на споживчі цілі. Відповідно до п.п. 1.6 Договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 24.5% за місяць користування кредитом, що відповідає річній процентній ставці двісті дев'яносто чотири процентів річних (а.с. 6). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, згідно з п.1.3 вищезазначеного кредитного договору, кредит надається Позичальникові готівкою у касі Кредитодавця або (згідно заяви Позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заяві. Оскільки відповідач отримав кредит готівкою у касі позивача про що свідчить видатковий касовий ордер № 184 від 09.10.2013 року. (а.с. 3) Згідно з п.1.2. Кредитного договору кредит надається на строк 1(один) місяць з 09 жовтня 2013 року по 09 листопада 2013 року, та враховуючи графік розрахунків який є невід'ємною складовою кредитного договору № 151 від 09.10.2013 року відповідач мала 09.11.2013 року здійснити повернення кредиту та плати процентів за користування процентів , проте відповідач [PERSON] і на даний час свої обов'язки за кредитним договором не виконала. (а.с. 9). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.11.2013 року за відповідачем [PERSON]. наявна заборгованість за кредитним договором № 151 від 09 жовтня 2013 року в сумі 7916(сім тисяч дев'ятсот шістнадцять) гривень 84 копійки, в тому числі: розмір заборгованості за кредитом - 2000,00 грн.; розмір процентів - 849,33 грн; розмір пені - 464,06 грн.; розмір штрафів - 4500,00 грн.; 3% річних від простроченої суми - 3,45 грн. 30 листопада 2013 року на адресу реєстрації відповідача [PERSON] позивачем було направлено лист-нагадування про наявну заборгованість який відповідач проігнорував (а.с. 14). 21 січня 2014 року на адресу реєстрації відповідача [PERSON] повторно позивачем було направлено претензію про наявну заборгованість яку вимагає погасити до 31.01.2014 року яку відповідач проігнорував (а.с. 12). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідач порушила умови Договору, чим порушила права позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved