Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON],звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила, що з 21.09.2012 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку стабільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Він зазначив,що кошти,які він витратив на коляску та ліжечко для дочки - це і були всі аліменти, тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає, просила задовольнити її позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від свого заробітку. Зустрічний позивач відмовився від зустрічного позову та просив закрити провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 205. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що 21 вересня 2012 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб (а.с.7), від якого сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні (а.с. 9). Позивач не працює та перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною (а.с.10). Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз'яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Із врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин справи суд вважає, що аліменти слід стягнути щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України відповідач позов визнав у повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб - суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 229,40 грн. по сплаті судового збору. Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: approved