Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

В березні 2015 року ФОП [PERSON]. звернувся до суду із позовом до [PERSON] з вимогою стягнення заборгованості за договором побутового підряду та судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору та правової допомоги. Вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов укладеного договору в частині оплати виконаних робіт протягом встановленого договором строку. До суду позивач не з'явився, уповноваживши у відповідності до умов укладеної угоди представляти свої інтереси в суді адвоката Бойченко Г.В. (а.с. 11-12). В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач позов не визнала, суму нарахованої заборгованості за договором вважає завищеною, нарахування штрафних санкцій та пені - безпідставним. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши представлені у справі письмові докази, суд встановив наступне: Судом встановлено, що 22 вересня 2014 року між ФОП [PERSON]. та [PERSON] був укладений договір на поставку та установку металопластикових виробів з ПВХ-профілю /вікон та міжкімнатних дверей/ в кількості 3 штук (а.с. 7), За умовами договору Виконавець зобов'язався не пізніше 45 днів з моменту підписання договору передати Замовнику вказані в п.1 Договору металопластикові вироби, забезпечити їх монтаж, та надати гарантійний сертифікат із вказаними в ньому термінами гарантійного обслуговування, з Замовник провести оплату виконаних робіт загальною сумою 4840 грн. На виконання умов договору [PERSON] в момент підписання договору сплатила ФОП [PERSON] передоплату в сумі 1250 грн. Залишок суми в розмірі 3590 грн. за домовленістю сторін відповідач мала сплатити з розстроченням платежів згідно з додатком № 2 до Договору (а.с. 8). 01 жовтня 2014 року Виконавець повністю виконав взяті за договором зобов'язання - провів в помешканні відповідача установку металопластикових виробів, за наслідками чого сторони підписали акт прийому виконаних робіт по монтажу металопластикових виробів з ПВХ-профілю (а.с. 7), але взяті за договором зобов'язання не виконала відповідач. На час розгляду справи судом заборгованість по розстроченим платежам за умовами укладеного договору склала 2420 грн. Характер виниклих між сторонами правовідносин /з огляду на коло обов'язків, які взяла на себе кожна із сторін, і зокрема ФОП [PERSON] / дають суду підставу стверджувати, що між ними /попри найменування виниклих договірних відносин Договором купівлі-продажу/ фактично виникли відносини побутового підряду, за яким, згідно із положеннями ст. 865 ЦК України, підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи певну роботу, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до положень ст.866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квітанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Отже, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Книгою п'ятою ЦК України /зобов'язальне право/, главою 61 ЦК України /підряд/ та умовами укладеного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається із змісту ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз наданих сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, наголошує на тому, що представлені стороною позивача докази є належними та допустимими в розумінні положень ст.59, 60 ЦПК України для прийняття рішення про задоволення заявлених ним вимог. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Самі по собі заперечення відповідача щодо безпідставності проведених розрахунків /за відсутності відповідних аргументів, які могли би бути оцінені судом/ не є тими обставинами, які дали би суду підставу поставити під сумнів правильність проведених розрахунків, рівно як і прийняти в якості належних доказів сплати основного боргу в розмірі більшому ніж він обрахований позивачем, посилання [PERSON] щодо сплати нею третього /до 30.10.2014 року / та четвертого /до 30.11.2014 року / платежів згідно з додатком до Договору, як він був визначений сторонами та зменшити з цих підстав суму заборгованості за договором. Водночас, вимога позивача щодо стягнення суми процентів за користування чужими грошима, як це передбачене положеннями ч.3 ст.692 ЦК України, стосується окремого виду зобов'язання, що виникає виключно при укладенні договору купівлі-продажу і не може бути застосованим до спірних правовідносин. Отже, розглядаючи справу в межах заявлених ФОП [PERSON] позовних вимог, суд відповідно до положень цивільного законодавства щодо відповідальності за порушення зобов'язань та умов договору (п.3.2.2), як вони були визначені сторонами, наголошує на тому, що з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 2420 грн., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від залишку боргу за кожен день прострочення платежу в розмірі 194 грн. 89 коп., штраф в розмірі 50% від залишку боргу загальною сумою 1210 грн. та збитки від інфляції в розмірі 141 грн. 64 коп. Судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1) та правової допомоги в сумі 1705 грн. 20 коп. (а.с. 12, 27) покладені судом на сторону відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial