Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

В березні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 28952 грн. 30 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 08.11.2010 року, відповідно до якого відповідач отримала кредитну картку «Універсальна» із її переоформленням 23.03.2012 року на престижну кредитну картку «Gold» на суму 11000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, Банк відповідно до цього нарахував заборгованість за кредитом у сумі 19658 грн. 32 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 7339 грн. 11 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 100 грн., а також штрафи відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. штраф (фіксована частина), 1354 грн. 87 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації газету «Донбасс ТВ від 06.04.2015 року» відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до договору № б/н від 08.11.2010 року, оформленого шляхом підписання [PERSON] заяви позичальника (а.с. 10-12), з його переоформленням 23.03.2012 року (а.с. 9), вона отримала кредит у сумі 11000 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 \~ ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 32). Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.11.2010 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], з його переоформленням 23.03.2012 року встановив, що станом на 31 грудня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 28952 грн. 30 коп., з них 19658 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 7339 грн. 11 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафи відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. штраф (фіксована частина), 1354 грн. 87 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 3; 7-8). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] \~ Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved