Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 100000 (сто тисяч) гривень - депозиту, 2490,41 (дві тисячі чотириста дев'яносто гривень сорок одна копійка) гривень - процентів річних за фактичну кількість днів користування вкладом. Вимоги обґрунтовані тим, що 20 червня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) (вклад «Мобільний» з виплатою процентів в кінці строку) № ДФ - 062808. відповідно до п. 1.2 Договору позивач передала, а відповідач прийняв на рахунок, а саме відповідно до п. 1.1 це депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень на умовах Договору, вказане також підтверджується квитанцією № 82951 згідно з чим, позивач 20 червня 2014 року передав відповідачу, а останнім отриманий на депозитний рахунок № [NUMBER] вклад в повному обсязі, а саме 100000 (сто тисяч) гривень. Відповідно до п. 2.1 Договору процентна ставка за користування Вкладом протягом строку вкладу складала 16 (шістнадцять) процентів річних. Відповідно до п. 1.4 Договору відповідач по закінченню строку вкладу повертає вклад позивачу у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER]. 21.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору банківського вкладу (депозиту) та повернення 100000 (сто тисяч) гривень - депозиту, 2490,41 (дві тисячі чотириста дев'яносто гривень сорок одна копійка) гривень - процентів річних. Однак сума вкладу та відсотки банком повернуті не були. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з*явилась , направила письмову заяву , в якій просить справу розглядати у її відсутності . Просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь 100000 (сто тисяч) гривень - депозиту, 2490,41 (дві тисячі чотириста дев'яносто гривень сорок одна копійка) гривень - процентів річних за фактичний час користування вкладом. Проти заочного розгляду справи не заперечила на що була подана в суд відповідна заява. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Установлено, що 20 червня 2014 року між сторонами у справі був укладений договір банківського вкладу (депозиту) (вклад «Мобільний» з виплатою процентів в кінці строку) № ДФ - 062808. Відповідно до п. 1.2 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на рахунок, а саме відповідно до п. 1.1 це депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень на умовах договору, вказане також підтверджується квитанцією № 82951 згідно з чим, позивачем 20 червня 2014 року був переданий відповідачу, а останнім отриманий на депозитний рахунок № [NUMBER] Вклад в повному обсязі, а саме 100000 (сто тисяч) гривень. Відповідно до п. 2.1 Договору процентна ставка за користування Вкладом протягом строку вкладу складала 16 (шістнадцять) процентів річних. Відповідно до п. 1.4 Договору Відповідач по закінченню строку Вкладу повертає вклад позивачу у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER]. На час розгляду справи сума Вкладу разом з сумою нарахованих за користування ним процентів відповідачем відповідно не повернута та не сплачена. Відповідач усупереч умовам договору не виплатив позивачеві 100000 (сто тисяч) гривень, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, відповідач не виплатив позивачу проценти за користування коштами останнього. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до положень статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частинами 1,2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунках клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку або законом. Згідно з абз. 1 п.п. 3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ 03.12.2003 року № 516, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за № 12568577, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. Окрім цього на відповідача ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ » покласти витрати на оплату судового збору. Таким чином, враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволеня.

Outcome: approved