Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В вересні 2013 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 22620,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 25 квітня 2013 року між ним та [PERSON] був укладений Договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці у тимчасове користування грошові кошти у сумі 13120,00 грн. до 13.07.2013 року. Проте, у встановлений договором строк, відповідачка отримані кошти не повернула, чим порушила умови договору та спричинила позивачу незручності, які ставлять його в скрутне фінансове становище. Крім того, позивач вважає, що діями відповідачки йому була також спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що відповідачка своїми діями принизила честь, гідність та ділову репутацію позивача, який почав відчувати сильні моральні страждання і нервовий стрес за свій матеріальний стан, що призвело до порушення нормального руху його життя, оскільки він був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав та законних інтересів. Пізніше позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу у розмірі 13120,00 грн., три відсотки річних та штрафні санкції за користування коштами у загальному розмірі 9500,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву в якій підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У судовому засіданні було встановлено, що 25 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики, відповідно до п. 2.1. якого позикодавець передав, а позичальник прийняла у борг 13120,00 гривень (а.с.12). Відповідно до п. п. 4-4.1. Договору відповідачка зобов'язалася повернути позивачу отриману позику у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу сум у розмірі 820 грн. протягом не менше 16 місяців з моменту підписання сторонами договору, на розрахунковий рахунок: Банк «ТерраБанк», 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28-В; код банку: 380601, код ЄДРПОУ 24425738; корпоративний рахунок [NUMBER] в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області; відділення № 4; адреса відділення: 49055, Дніпропетровська область, вул. Титова, 1. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 13120 грн. 00 коп. Проте, відповідачка не виконала свої зобов'язання по Договору позики від 25.04.2013 року та не повертає позичені нею кошти відповідно до п. п. 4-4.1. Договору. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 13120,00 грн. Крім того, відповідно до відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суму 3 % річних по договору, які на підставі ст. 625 ЦК України причитаються [PERSON] за прострочення [PERSON] виконання грошового зобов'язання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 296 днів = 0,008219 (сума основного боргу х 0,008219 / 100) х кількість днів прострочення зобов'язання = сума 3 % річних Таким чином, три відсотки річних за користування грошима, станом на дату ухвалення рішення суду, складають 319,19 грн., які належить стягнути [PERSON] на користь [PERSON]. Разом з тим, що стосується вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] відсотків та штрафних санкцій, нарахованих Банком, за користування кредитом та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд прийшов до висновку, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини, а укладеним між ними Договором позики від 25.04.2013 року не передбачена відповідальність відповідачки зокрема щодо відшкодування позивачу штрафних санкцій перед Банком за користування коштами та моральної шкоди у разі невиконання умов Договору. Тому, в цій частині, вимоги позивача задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial