Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

АТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало позов до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 червня 2014 року між банком та відповідачем було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії. Відповідно до цього договору позичальнику було відкрито поточні рахунки та випущено картки в якості засобу доступу до рахунків. За умовами договору відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом не більше 5000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити йому проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних. Датою остаточного погашення кредиту було визначено 30 червня 2020 року. Позивач стверджує, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 16 вересня 2020 року має заборгованість за основним боргом у розмірі 4852,18 грн, за відсотками у розмірі 4434,72 грн, в зв`язку з чим йому було нараховано 3639,20 грн пені на прострочену заборгованість за основним боргом, 1476,10 грн пені на прострочену заборгованість за процентами, 145,57 грн - 3% річних на суму простроченого кредиту за неправомірне користування коштами та інфляційне збільшення. Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплачує борг, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить стягнути ці кошти в примусовому порядку. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленому до суду клопотанні просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. 10 червня 2014 року [PERSON] звернувся до АТ «Державний експортно-імпортний банк України» із заявою про відкриття карткового рахунку. Цього ж дня між банком і відповідачем було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8232575590ГМ/2014-06. Відповідно до п. 2.1 договору банк на підставі заяви клієнта, а також інших документів відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] , проводить за цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку, яка зазначена у заяві, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим Договором, у тому числі згідно з Умовами та Тарифами обслуговування карткового рахунку. Пунктом 2.4 Договору визначено, що укладенням цього договору сторони домовилисть про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої надає клієнту кредит з лімітом не більше 4000 грн, для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов`язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. За користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних. У день видачі банком держателю нової картки банк має право ініціювати встановлення нового розмірі процентної ставки за користування кредитом (п. 2.7 договору). У разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом та/або процентами клієнт сплачує банку за кожен день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 8.1.1 Договору). Договір укладено на 60 місяців. Строк дії договору щоразу автоматично продовжується на 60 місяців, якщо будь-яка зі сторін не пізніше ніж за 20 календарних днів до закінчення строку дії договору не надішле іншій стороні письмову заяву про припинення цього договору (п. 10.1 договору). 19 червня 2017 року сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 10 червня 2014 року, якою викладено договір у новій редакції. Договору у новій редакції було збільшено кредитний ліміт до 5000 грн, зменшено проценти за користування кредитними коштами до 30% річних та встановлено, що кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30 червня 2020 року. Розмір пені залишився незмінний. Згідно з наданим банком розрахунками станом на 16.09.2020 року [PERSON] нарахованого заборгованість за основним боргом у розмірі 4852,18 грн, за відсотками у розмірі 4434,72 грн, 3639,20 грн пені на прострочену заборгованість за основним боргом, 1476,10 грн пені на прострочену заборгованість за процентами, 145,57 грн - 3% річних на суму простроченого кредиту за неправомірне користування коштами та інфляційне збільшення. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позиція суду щодо заявлених вимог. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ «Державний експортно-імпортний банк України» не були повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами, позивачем також підтверджено порядок і розмір нарахування відсотків та пені, а також 3% річних та інфляційних втрат, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і в цій частині. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved