Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який в червні 2015 року уточнив та просив постановити рішення, яким cтягнути з ПрАТ СК «Україна» страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн., зі [PERSON]. матеріальну шкоду у розмірі 46839,06 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1400 грн. та судовий збір у розмірі 1008,39 грн., а також витрати на надання правової допомоги у розмірі 3500 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 19 січня 2015 року о 10-00 год. на 223 км автошляху Знамянка-Луганськ-Ізварине початок м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес Бенц 110», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. та автомобіля «Хюндай» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Автомобіль марки «Мерседес Бенц 110», номерний знак [NUMBER] належить відповідачу [PERSON]. Власником автомобіля «Хюндай», номерний знак [NUMBER] є він, [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок дій відповідача [PERSON]., який грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай». В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Хюндай» отримав технічні пошкодження, перелік яких зазначено у протоколі огляду транспортного засобу від 02.02.2015 року укладеного судовим експертом Чернецьким М.В., вартість матеріального збитку складає 95839,06 грн. На час ДТП діяли умови договору серії АІ № 0712483 «обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» укладеного між [PERSON]. та ПрАТ СК «Україна», внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечувала. Представник відповідача ПрАТ СК «Україна» про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.61). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.62), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи [PERSON]. та [PERSON]. у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Встановлено, що 19 січня 2015 року близько о 10-00 год. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Мерседес Бенц 110», номерний знак [NUMBER] на 223 км автошляху Знаменка-Луганськ-Ізварине початок м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався в безпеці руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]., внаслідок чого автомобілям завдано механічні пошкодження, тобто [PERSON] скоїв правопорушення,передбачене ст. 124 КУпАП. При ДТП постраждалих немає. Вина [PERSON]. підтверджена постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ [NUMBER] виданого Дніпропетровським відділом ВРЕР УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській області автомобіль марки «Хюндай», державний номер [NUMBER], 2010 року випуску належить [PERSON] (а.с.10), якому внаслідок зазначеної транспортної пригоди було завдано матеріальну шкоду. Автомобіль марки «Мерседес Бенц 110», номерний знак [NUMBER] застрахований Приватним акціонерним товариством Страховою компанією «Україна» строком на один рік, з 30 липня 2014 року по 29 липня 2015 року, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0712483. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Статтею 988 ЦК України встановлено обов'язки страховика перед страхувальником, відповідно до них страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Також цією статтею визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 16 березня 2015 року [PERSON]. письмово повідомив Приватне акціонерне товариство Страхову компанію «Україна» про настання страхового випадку. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця № 2781 від 19 лютого 2015 року складеного судовим експертом-автотоварознавцем Чернецьким М.В. по факту спричинення аварійних пошкоджень автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] складає 95839,06 грн. (а.с.12-17). Згідно п. 1 «Єдиного порядку врегулювання подій, які мають ознаки страхового випадку, за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні», затвердженого протоколом засідання Президії МТСБУ від 23 листопада 2006 року за № 160, - при розгляді заяви від особи, яка має право на отримання страхового відшкодування, спеціалісти структурних підрозділів Страховика мають керуватися чинним законодавством України, Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внутрішніми документами МТСБУ, розпорядчими документами Страховика, а також цим Порядком. Згідно п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми, а страхова сума - це максимально можливий розмір виплати по страхуванню. Відповідно до вимог ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхове відшкодування позивач не отримав, а згідно поліса № АІ/0712483 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн. з франшизою в розмірі 1000 грн., таким чином розмір матеріальної шкоди складає 49000 грн., яка і підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Україна» на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням лімітів відповідальності передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та розміру спричинених позивачу збитків - 95839,06 грн. відповідач [PERSON] зобов'язаний здійснити виплату у розмірі 46839,06 грн., яку і слід стягнути з нього на користь позивача. Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з [PERSON]. моральної шкоди в сумі 5000 грн., то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Суди розглядають спори про відшкодування фізичній або юридичній особі моральної шкоди коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, а також у випадках передбачених Цивільним кодексом України та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Суд прийшов до висновку, про відсутність належних доказів, якими б підтверджувалося спричинення [PERSON]. моральної шкоди в результаті пошкодження його автомобіля. Окрім цього, не сплата страхового відшкодування, також не передбачає відшкодування моральної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Окрім цього, позивачем були понесені витрати на послуги експерта-товарознавця в розмірі 1400 грн., які також підлягають стягненню з [PERSON]. на користь позивача. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, витрати на правову допомогу необхідно стягнути з [PERSON]. на користь [PERSON]. у розмірі не більшому ніж визначено вищевказаним Законом, за участь адвоката у судових засіданнях у розмірі 48 грн. 72 коп. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача ПрАТ СК «Україна» на користь [PERSON]. необхідно стягнути пропорційно задоволених вимог судовий збір в сумі 490 грн. та з [PERSON] на користь [PERSON]. необхідно стягнути пропорційно задоволених вимог судовий збір в сумі 482,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved