Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

В березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Свидівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно заповіту від 06.04.2000 року, посвідченого секретарем Свидівської сільської ради Чортківського району, [PERSON] на випадок смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] . В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене будинковолодіння. Однак, листом нотаріуса № 77/02-14 від 11 лютого 2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як позивачем не надано правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання спадкоємцем документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. В повідомленні нотаріуса також міститься посилання на лист Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, згідно якого в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дядик Я. Б. в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника надійшло клопотання про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача - Свидівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позову. Третя особа - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Доліба О. В. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень згідно квитанції про сплату АТ «Ощадбанк» № 58500 від 05.03.2020 року, що становить 420,40 гривень.

Outcome: approved