Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком розташованим за адресою смт. Кіровське пров. Новий, буд. 26; зобовязати Кіровську селищну раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області знати [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: смт. Кіровське пров. Новий, буд. 26; стягнути з відповідачки судові витрати у сумі 551,20 грн. В обґрунтування позову вказав, що йому на праві власності належить житловий будинок за адресою: смт. Кіровське пров. Новий, буд. 26 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідачка була дружиною його брата [PERSON], який 04 січня 2012 року помер. Відповідачка в будинку фактично не проживає та не користується житловими приміщеннями, але залишається зареєстрованою. Своїми діями відповідачка створює йому перешкоди у користуванні власністю, тому він звернувся до суду за захистом своїх матеріальних прав. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.67), за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, тому зі згоди представника позивача, суд вирішив ухвалити рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок за адресою: смт. Кіровське пров. Новий, буд. 26 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16 грудня 2006 року (а.с.13). 13 серпня 2007 року, на прохання брата, позивач зареєстрував [PERSON] (дружину брата), в належний йому житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, пров. Новий, буд. 26, що підтверджується копією Домової книги (а.с.38-41). За вказаною адресою [PERSON] та його дружина [PERSON] не проживали, а були тільки зареєстровані, особистих речей не залишали, комунальні послуги не сплачували, не отримували кореспонденції. 04 січня 2012 року [PERSON] помер. Приблизно через три чотири місяці після смерті брата, спілкування з дружиною брата [PERSON] припинилося. Фактичне місцезнаходження відповідачки позивачу не відоме. [PERSON] в спірному будинку не проживає з дня реєстрації, особистих речей в будинку не має, вона не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання будинку не надає. Факт не проживання відповідачки в спірному будинку підтверджується Актом про не проживання посвідченим Головою квартального комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року, згідно якої [PERSON] в будинку № 26 по пров. Новий в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області не проживає з моменту реєстрації та до теперішнього часу (а.с.60). Реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та відльний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно \~до \~ч. 1 \~ст. \~317 \~ЦК \~України \~власникові \~належать \~права \~володіння, \~користування \~та \~розпорядження \~своїм \~майном. У \~відповідності \~до \~ч. 1 \~ст. \~15 \~ЦК \~України \~кожна \~особа \~має право \~на \~захист \~свого \~цивільного \~права \~у \~разі \~його \~порушення, невизнання \~або \~оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка не проживає в будинку без поважної причини з дня фактичної реєстрації, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: смт. Кіровське пров. Новий, буд. 26 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що є підставою для зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved