Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 10.07.2015 року їй було відкрито кредитний рахунок відповідно до Договору про надання банківських послуг №б/н та встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000грн.; АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту; [PERSON] не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відтак станом на 14.07.2019 року перед банківською установою відповідач має заборгованість 28837,74грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на викладені обставини у зверненні до суду, просив позов задовольнити; водночас суду заявив, що неодноразово останнім часом велись перемовини із відповідачем про добровільне погашення боргових зобов`язань, однак у відповідь [PERSON] пообіцялася повернути кошти за їх наявності. Відповідач подала до суду відзив, в якому заперечила проти позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, оскільки матеріали справи містять неналежно оформлені документи в якості доказів; крім того сам кредитний договір є нікчемним, оскільки недотримана його письмова форма, а саме заява, підписана обидвома сторонами є лише пропозицією на укладення договору; просить відмовити задоволенні позову повністю. Представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що кредитний договір є чинним і на підтвердження цього, а саме користування відповідачем коштами, банком надано виписку по рахунку; стосовно оцінки належності доказів, то це є прерогативою та компетенцією суду; просив задовольнити позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід повністю задовольнити з наступних підстав: Судом установлено, що 10.07.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 15000грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.07.2015 року вбачається, що [PERSON] станом на 14.07.2019 року заборгувала позивачу 28837,74грн., з яких 20004,39грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6141,55грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 842,38грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 500грн. - штраф (фіксована частина) та 1349,42грн - штраф (процентна складова). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як [PERSON] порушила умови кредитного договору та не виконує свої обов`язки за ним, а позичкодавець вимагає повернення позики, що залишилася. Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором не виконала, її заперечення на позов з мотивів його необґрунтованості та нікчемності самого договору жодним чином не спростовує накопичення заборгованості перед банком, у зв`язку з чим, враховуючи надані докази позивачем, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються та, враховуючи підтверджену розрахунком суму боргу 28837,74грн. станом на 14.07.2019р., суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі; а в зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в сумі 1921грн.

Outcome: approved