Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В березні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву №б/н від 20 січня 2012 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 3400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав та надав обумовлені договором кошти, в свою чергу [PERSON] умови договору не виконала, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором №б/н від 20 січня 2012 року у розмірі 116990 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3794 гривень 99 копійок та заборгованості по процентам за користування кредитом - 113195 гривень 01 копійка. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 1169902 гривень та судові витрати у розмірі 1762 гривень. 20 липня 2018 року на адресу суду надійшов лист позивача, яким повідомлено про зміну назви з публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», а також з проханням у справах, розгляд яких на дату отримання листа не завершено і не постановлено судове рішення, зазначати саме нову назву банку. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала та про причини неявки не повідомила. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» уклав із [PERSON] договір. За цим договором АТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 3400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна». [PERSON] зобов'язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.9), Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.10), Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.11-34). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язанням має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувалася платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімала з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертала та не сплачувала відсотки за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 116990 гривень, що складається: з заборгованості за кредитом - 3794 гривень 99 копійок та заборгованості по процентам за користування кредитом - 113195 гривень 01 копійка. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 31 грудня 2017 року (а.с.5-7). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 116990 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 05 лютого 2018 року (а.с.41) вбачається, що при пред'явленні позову до суду АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1762 гривні. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved