Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

В березні 2018 року\~ [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились один рік тому, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що\~ 11.10.2008 року він уклав шлюб з відповідачем. 10.11.2008 року у них народилась донька [PERSON]. Понад 1 рік він не проживає з відповідачкою із-за виникнення непорозумінь, не може знайти спільної мови. Спірних питань щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна на даний час немає. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Не заперечила проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За приписом ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON]М перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2008 року, про що свідчить актовий запис № 891, Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Розриваючи шлюб, суд виходив з наступного.\~\~ За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~ Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved