Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулося з позовом до [PERSON] , третя особа: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту. Позивач зазначав, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», надалі за текстом - «кредитор» та громадянин України [PERSON] , надалі за текстом - «позичальник» уклали договір кредиту №410/147/07-Пі. Також, між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартира, загальною площею 101,9 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.07.2019 р., іпотекодержателем квартира, загальною площею 101,9 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] виступає саме АТ «Укрсоцбанк». У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 27.06.2019 р. право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою, серія та номер: 56774058 від 17.07.2018 р., Броварським ВДВС ГТУЮ у К/О Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження. На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача, як власника відповідного майна. Посилаючись на викладене, позивач просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк»), а саме: квартира, загальною площею 101,9 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою, серія та номер: 56774058 від 17.07.2018 р., Броварським ВДВС ГТУЮ у К/О, стягнути з понесені витрати на оплату судового збору. В судове засідання представник позивача АТ «Альфа-Банк» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. У відзиві на позовну заяву зазначав, що позов є безпідставний і не може бути задоволений судом, адже квартира [ADDRESS] , з якої банк хоче зняти арешт, не належить банку. В судове засідання представник третьої особи Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 13.11.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №410/147/07-Пі (а.с.4-7). У забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, між відповідачем [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений іпотечний договір №07/І-147 від 13.11.2007 р., відповідно до умов якого, відповідач передав банку в іпотеку у якості забезпечення виконання ним зобов`язань за кредитним договором: трикімнатну квартиру загальною площею 101,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-10). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.07.2019 р., за рішенням державного реєстратора №47663172 від 08.07.2019 р. право власності на квартиру, загальною площею 101,9 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк» (а.с.11-12). Наказом Міністра юстиції України №3679/5 від 28.11.2019 р. скасовано рішення про державну реєстрацію праві від 08.07.2019 р. №47663172, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуном О.І. (а.с.43). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 грудня 2019 року, право власності на квартиру загальною площею 101,9 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем [PERSON] (а.с.42). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивач АТ «Альфа-Банк» не довів, що його права були порушені та взагалі не має права на звернення до суду з таким позовом, оскільки не є власником майна, на яке накладено арешт. Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, задоволенню не підлягають вимоги щодо стягнення витрат по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed