Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В березні 2012 року АЗАТ «Вікторія» до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що договори оренди землі, укладені між Позивачем та Відповідачами, є дійсними, а угоди про розірвання даних договорів оренди землі є неукладеними. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що у період з 2006 по 2009 роки між АЗАТ «Вікторія» та відповідачами було укладено договори оренди земельних ділянок, дані договори були укладені у відповідності до чинного законодавства, пройшли державну реєстрацію та виконувались сторонами належним чином. 14 січня 2010 року, чотирма членами виконавчого органу товариства, в порушення вимог чинного законодавства, було проведено позачергове засідання товариства на якому було прийнято рішення про дострокове розірвання діючих на той момент договорів оренди. Таким чином угоди про розірвання діючих договорів оренди земельних ділянок не можуть вважатися укладеними, оскільки: сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов, угоди від імені АЗАТ «Вікторія» підписані неналежними особами. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі виходячи з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідачів позов не визнав, подав суду заперечення на позовну заяву в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених в запереченні на позовну заяву. Представник третьої особи [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в судове засідання не зявився. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Виходячи з положень Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» п.13 ч.4 У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. З ст. З 1 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 38 Договорів оренди землі, які є предметом даного позову, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за взаємною згодою сторін. В січні 2010 року між Відповідачами та Агропромисловим закритим акціонерним товариством «Вікторія» було досягнуто згоди стосовно розірвання діючих на той час договорів оренди землі. На виконання домовленості про розірвання договорів оренди землі, між відповідачами та Агропромисловим закритим акціонерним товариством «Вікторія» було укладено угоди про розірвання договорів оренди. Угоди про розірвання договорів оренди були укладені у відповідності з вимогами Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» у письмовій формі. Також, дані угоди пройшли державну реєстрацію у порядку, встановленому чинним, на той час. законодавством України, та були належним чином зареєстровані Старокостянтинівським районним відділом [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК». Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто в Україні діє презумпція правомірності правочину. Отже, угоди про розірвання Договорів оренди землі є чинними та правомірними. Таким чином, Договори оренди землі, укладені між Відповідачами та Агропромисловим закритим акціонерним товариством «Вікторія» є розірваними у відповідності з вимогами Закону України «Про оренду землі» та умовами Договорів оренди землі. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права га інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії. яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення: 5) примусове виконання обов'язку в натурі: 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Виходячи із норм, передбачених ст. 16 Цивільного процесуального кодексу України, із позовної заяви та обставин справи вбачається, що позовні вимоги про визнання дійсними договорів оренди землі не належать до можливих способів захисту цивільних прав. Згідно положень ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з аналізу наведених норм матеріального та процесуального права, з врахуванням принципу диспозитивності визначеного ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що в задоволенні позову Агропромислового закритого акціонерного товариства «Вікторія» слід відмовити.

Outcome: dismissed