Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В березні 2014 року ПАТКБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] пpо стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 28 березня 2008 року між ним та відповідачем був укладений договір №CNXRRX08640052 згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 3 462,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами надання кредиту погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Станом на 28 листопада 2013 року відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 19 538,68 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3 343,16 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 419,13 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 654,17 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13 715,62 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 906,60 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати понесені ним за подачу позову до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка на повідомленні про вручення повістки, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю не надходило. У зв'язку з цим суд згідно вимог ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення, виходячи з наступних обставин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи, 28 березня 2008 року між сторонами по справі був укладений договір №CNXRRX08640052, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 3 462,00 грн.. Даним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до пунктів 5.1, 5.3 при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2,3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.14). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором і видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно п.5.5 укладеного кредитного договору, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Позичальник зобов'язується погасити заборгованість по Кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування Кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штрафи, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні Банку, що передбачено п.п.3.2.7 п.3.2 даного Договору. Проте відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, не здійснює погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого станом на 28 листопада 2013 року відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 19 538,68 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3 343,16 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 419,13 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 654,17 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13 715,62 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 906,60 грн. (а.с.8). Згідно ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, але враховуючи приписи ч.4 ст.42 Конституції України та положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули значно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» про те, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, а вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, внаслідок чого із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) з 13 715 грн. 62 коп. на 10 000 грн., тобто до 3715 грн. 62 грн. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial