Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 19 717,36 грн. для придбання товару. Строк повернення кредиту 36 місяців. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договорам № [NUMBER] укладеним з [PERSON] Оскільки відповідач свої зобов'язання за умовами договору виконує неналежно, то станом на 02 лютого 2017 року в неї виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 37 200,05 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 28 737,86 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 4 310,65 грн., заборгованості по комісії за РО в розмірі 4 151,54 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в силу вимог ч.5 та ч.9 ст. 74 ЦПК України повідомлений належно, оскільки викликався за адресою, зазначеною позивачем, у судові засідання на 23.03.2017 року, 14.04.2017 року, 14.06.2017 року та через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» на 24.04.2017 року, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки для цього наявні всі умови, передбачені ч.1 ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючих висновків. Судом встановлено, що 04 жовтня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (а.с. 4-5). За умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 19 717,36 грн. для придбання товару. Строк повернення кредиту 36 місяців. Згідно п. 1.2.1. договору для придбання товару Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та Додатком № 1 «Графік платежів» (а.с. 8), що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Пунктом 1.4.4. договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачується щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.5. договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Згідно до розділу 2 договору [PERSON] було відкрито картковий рахунок в гривнях та видано кредитну картку типу MasterCard Standard, з встановленим кредитним лімітом у сумі 20000,00 грн. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі 19 717,36 грн. на умовах, встановлених в договорі № [NUMBER] від 04 жовтня 2012 року, однак відповідач свої зобов'язання щодо сплати кредиту і відсотків за користування ним та інших платежів виконував неналежно. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договорам № [NUMBER] укладеним з [PERSON] (а.с. 18-21). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно повідомлення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вих. № 6383 від 28.11.2016 року (а.с. 16) заборгованість відповідача по кредитному договору № [NUMBER] від 04.10.2012 року перед ПАТ «ОТП Банк» на дату відступлення становила 12 875,12 грн. та згідно до повідомлення за вих. № 6384 від 28.11.2016 року (а.с. 17) становила 24324,93 грн., що разом становить 37200,05 грн. В результаті неналежного виконання відповідачем його зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором в нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 02.02.2017 року в розмірі 37200,05 грн., яка складається із залишку заборгованості за кредитом в розмірі 28737,86 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 4310,65 грн. та заборгованості по комісії за РО в розмірі 4151,54 грн. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд вважає, що у позивача є обґрунтовані підстави вимагати повернення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 04.10.2012 року у визначеному ним розмірі. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином суд приходить до висновку, що невиконанням взятого на себе зобов'язання відповідач спричинив заборгованість перед позивачем у розмірі 37200,05 грн., а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом повного задоволення його позову. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved