Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17071,62 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 11.04.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязана сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідачем зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість в сумі 17071,62 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3671,70 гривень, заборгованості по процентах в сумі 12110,80 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 789,12 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути за відсутності представника позивача. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, 16.07.2018 року ним подано до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає частково, оскільки банківську карту отримав на два роки та більше її не відновлював, просить застосувати строк позовної давності та розгляд справи провести за його відсутністю. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 11.04.2011 року АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом на суму 300,00 гривень в обмін на зобовязання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту (а.с. 10). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг позичальник дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (а.с. 28). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, передбачено, що останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна») (а.с. 11, 31). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач через невиконання умов кредитного договору і станом на 28.02.2018 року створив заборгованість в сумі 17071,62 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3671,70 гривень, заборгованості по процентах в сумі 12110,80 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 789,12 гривень. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами та правилами надання банківських послуг, та розрахунком сум заборгованості, наданими позивачем (а.с. 10, 11, 12-35, 8-9). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ч.1\~та ч.3\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до п.2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.33) у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 гривень, Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених Тарифів, тобто вказаним договором передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.31) при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Тобто, сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. Відповідач порушив свої зобовязання за кредитним договором оскільки не здійснював обовязкового щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, а також щодо повного повернення кредиту та відсотків по закінченню строку кредитування, що має наслідком примусове стягнення заборгованості, а також застосування відповідальності за порушення зобовязання у вигляді неустойки, разом з тим, суд не погоджується з розрахунками позивача в частині визначення розміру відсотків за користування кредитом виходячи з наступного. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору строк кредитування відповідає строку дії картки та відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.58) строк дії кредитної карти закінчився у лютому 2015 року. Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти шляхом внесення обовязкового щомісячного платежу. Починаючи з 01.03.2018 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання, але такі вимоги позивачем не заявляються. З розрахунку позивача вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані з 16.05.2011 року по 28.02.2018 року в той час як строк кредитування, що відповідає строку дії картки, сплив 28.02.2015 року. В період з 01.03.2016 року по 28.02.2018 року позивачем нараховано 7629,10 грн. відсотків, що не відповідає вимогам закону та договору, а тому сума відсотків до стягнення підлягає зменшенню на 7629,10 грн. і становить 4481,70 грн. (12110,80грн. 7629,10 грн. = 4481,70 грн.). Суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок по стягненню штрафів (фіксованої частини та процентної складової), оскільки позивачем не ставляться вимоги щодо стягнення пені, тобто ознак притягнення до відповідальності двічі за одне й те ж саме правопорушення з позовних вимог не вбачається. При цьому враховується правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові\~\~№ 6-2003цс15 від 21.10.2015 року про застосування\~статті 61 Конституції України\~щодо застосування\~подвійної цивільно-правової\~відповідальності (пені\~та штрафу),\~відповідно до\~якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить ч.1 статті 61 Конституції України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд не приймає до уваги клопотання відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки згідно наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти № 4149437705667515 термін її дії закінчився 28.02.2015 року, погашення за кредитом носили щомісячний характер, який наступав (а.с. 59), позов позивачем направлено до суду 15.03.2018 року (а.с. 46), тобто в межах загального трирічного строку позовної давності. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3671,70 гривень, проценти за користування кредитом у розмірі 4481,70 гривень, штраф (фіксована частина) 500,00 гривень та штраф (процентна складова) 789,12 гривень, а всього стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості в розмірі 9442,52 гривень у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором та понесені витрати позивачем у справі по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень, а всього стягнути 11204,52 гривень. Таким чином, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні решти вимог відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial