Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В березні 2015 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, а рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року її заява була задоволена в повному обсязі. [PERSON] не погодилася з вказаним рішенням суду та подала апеляційну скаргу, в якій посилалася на існування спору про право, оскільки вважала що питання про отримання грошової допомоги відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей повинно вирішуватися в позовному, а не в окремому провадженні. На підставі зазначеного просила залишити заяву без розгляду на підставі ст. 235 ЦПК України. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року апеляційна скарга була відхилена, а рішення суду залишено без змін. Представник [PERSON] не погодившись з ухвалою апеляційного суду подав касаційну скаргу, яку згодом відкликав (а.с.173). Клопотання про відкликання касаційної скарги було залишено без задоволення та ухвалою від 10 лютого 2016 року ВССУ задовольнив скаргу, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди не з`ясували фактичних обставин справи з урахуванням зібраних доказів та дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав задоволення заяви про встановлення факту батьківства. На обґрунтування своєї заяви [PERSON] , під час нового розгляду заяви, з урахуванням уточнень від 02 червня 2016 року (а.с.218-222), посилалася на те, що 23 вересня 1995 року познайомилася з [PERSON] , мешканцем с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, з яким вона певний період часу зустрічалася. У лютому 1996 року [PERSON] познайомив її зі своєю матір`ю [PERSON] та його сестрою [PERSON] , а через деякий час вона познайомила його зі своїми батьками та її дітьми від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] , яких вона вже мала на той час. З 01 серпня 1996 року заявниця\~ з [PERSON] почали проживати однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, при цьому до 26 травня 1997 року проживали в будинку її батьків в [ADDRESS] , а [PERSON] працював скотарем в колгоспі Дружба, заявниця була домогосподаркою. Наприкінці 1996 року [PERSON] запропонував їй одружитися, але при підготовці документів для реєстрації шлюбу з`ясувалося, що він не має паспорта, у зв`язку з чим реєстрація шлюбу була відкладена. З 27 травня 1997 року вони переїхали проживати в с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, де [PERSON] влаштувався на роботу скотарем в колгосп ім.Суворова Солонянського району Дніпропетровської області, яким їм було надано житловий будинок в [ADDRESS] , в якому вони продовжували проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, а її діти від першого шлюбу пішли до школи. [INFO] у заявниці та [PERSON] народилася спільна дитина - [PERSON] , якій [PERSON] дуже радів, але оскільки на той момент він не мав паспорта, а мав лише довідку про тимчасову прописку, вони деякий час не реєстрували дитину, оскільки батько дитини займався документами для отримання паспорта. Дитину зареєстрували лише 08 лютого 2000 року, оскільки дитина не могла тривалий час проживати без реєстрації, а відсутність паспорта на момент реєстрації дитини позбавила його можливості зареєструвати дитину за його прізвищем, у зв`язку з чим в свідоцтві про народження доньки у графі Батько був зроблений\~ запис за вказівкою матері. При цьому по батькові було зазначено [PERSON] , а у відомостях про батька було зазначено [PERSON] , тобто ім`я та по батькові було вказано біологічного батька [PERSON] . Паспорт [PERSON] отримав лише в лютому 2001 року, тобто майже через рік після народження дитини. [PERSON] забрав заявницю з дитиною з пологового будинку до їх спільного помешкання, де вони проживали до квітня 2000 року. З моменту зачаття дитини та після її народження він вважав доньку своєю дитиною, виховував та утримував її, проявляв батьківську турботу щодо неї. З 26 квітня 2000 року вони всі разом знову переїхали проживати до [ADDRESS] , де проживали до грудня 2002 року, після чого стосунки між ними почали погіршуватися. З січня 2003 року вони стали проживати окремо: заявниця\~ залишилася з дітьми в с.Павлівка Солонянського району, а [PERSON] переїхав проживати до своєї матері в с.Микільське Солоняського району. В той же час вони продовжували спілкуватися, а [PERSON] \~ не переставав піклуватися про їх спільну доньку [PERSON] , забирав її до себе, утримував та займався її вихованням.\~ Через деякий час заявниця та [PERSON] примирилися і в серпні 2004 року вона завагітніла, а [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON] , якого також було зареєстровано на її прізвище, а лише по батькові вказано - [PERSON] . Заявниця посилається на те, що 16 лютого 2015 року у зв`язку з проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях у якості мобілізованого до складу Збройних сил України, [PERSON] загинув під час проведення бойових дій.\~ Встановлення факту батьківства померлого [PERSON] відносно доньки [PERSON] необхідно заявниці для оформлення та отримання пенсії по втраті годувальника та для соціального захисту дитини померлого учасника АТО, в тому числі для отримання на неї одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яким передбачено, що таку допомогу мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Заявниця посилалася на те, що\~ вирішити дане питання в поза судовому порядку вона не може у зв`язку зі смертю батька дитини, а тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства. З посиланням на ст.53 КпШС УРСР, ст.256 ЦПК України [PERSON] просила встановити факт батьківства [PERSON] стосовно народженої нею [INFO] доньки [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву про встановлення юридичного факту підтримала та пояснила, що 23 вересня 1995 року познайомилася з [PERSON] , з яким 15 лютого 1996 року почала зустрічатися, а 01 серпня 1996 року почала проживати однією сім`єю в с. Павлівка, де мешкали до 27 травня 1997 року. При цьому [PERSON] працював скотарем в колгоспі Дружба. Наприкінці 1996 року\~ вони хотіли одружитися, але у [PERSON] не було паспорта, а була лише посвідка на проживання. Потім в травні 1997 року вони переїхали проживати в с.Микільке Солонянського району, де [PERSON] працював у колгоспі ім.Свердлова, де йому дали будинок по [ADDRESS] , в якому вони проживали однією сім`єю до 26 квітня 2000 року. Потім знову переїхали проживати до її батьків в с.Павлівка, оскільки її мати померла, а батько хворів та потребував догляду.\~ Під час проживання в с.Микільке [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON] , яка була зареєстрована лише 08 лютого 2000 року, оскільки\~ [PERSON] не мав паспорта, тому дитина була зареєстрована як [PERSON] , а батько був вказаний за її вказівкою. Вони проживали разом в с.Павлівка до 01 січня 2003 року, а потім [PERSON] залишив сім`ю та переїхав проживати до своєї матері в с.Микільське, при цьому спілкування з донькою, яку він дуже любив, не припиняв, надавав матеріальну допомогу, визнавав себе батьком дитини, забирав її до себе та своєї матері [PERSON] , яка також визнавала її своєю онукою, спілкувалась з нею, надавала періодично матеріальну допомогу. В лютому 2015 року [PERSON] загинув перебуваючи в АТО, а після його смерті [PERSON] необхідно встановлення факту батьківства померлого [PERSON] стосовно народженої нею доньки [PERSON] для оформлення та отримання пенсії по втраті годувальника та соціального захисту дитини померлого учасника АТО, а також для отримання на неї одноразової грошової допомоги, оскільки вирішити це питання в поза судовому порядку на даний час неможливо. [PERSON] також посилалася на те, що в травні 2016 року вона отримала грошову допомогу на доньку [PERSON] , яка передбачена Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Така допомога була призначена доньці [PERSON] , сину [PERSON] , оскільки факт батьківства померлого відносно цієї дитини був встановлений рішенням Солонянського районного суду від 23 грудня 2015 року та на матір загиблого [PERSON] . Всі троє отримали рівні суми допомоги. Тому заявниця вважала, що на час розгляду цієї заяви спір про право відносно такої грошової допомоги вже не існує, оскільки діти та батьки загиблого повністю реалізували свої права та отримала відповідні виплати, які передбачені чинним законодавством. Однак, син [PERSON] отримав статус дитини військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків в АТО, а донька [PERSON] не отримала, оскільки на даний час рішення суду про встановлення відносно неї факту батьківства скасоване. Тому заявниця з початку 2016 року не отримує на [PERSON] ані грошових кошів як одинока мати, ані кошів на утримання дитини у зв`язку втратою годувальника. Тому встановлення факту\~ батьківства їй необхідне для соціального захисту дитини, яка на даний час соціально не захищена. \~ \~ \~ \~Представник заявника [PERSON] адвокат Булкіна О.І. в судовому засіданні заяву підтримала, прохала встановити факт батьківства, який потрібний заявниці для отримання її донькою [PERSON] статусу дитини військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків в АТО. Вважала, що на даний час відсутній спір про право, на існування якого посилалася мати загиблого та її представники, оскільки в травні 2016 року і мати і діти загиблого отримали грошову допомогу у зв`язку з його загибеллю, а на даний час встановлення факту необхідно лише для соціального захисту доньки [PERSON] , що ніяким чином не породжує спір про право між заявницею та матір`ю загиблого, а встановити факт батьківства в іншому порядку не можливо. Заінтересована особа - [PERSON] , яка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.226,227,228), в тому числі і через свого представника [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 12 травня 2016 року\~ (а.с.197), яка в судовому засіданні 19 травня 2016 року заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям [PERSON] (а.с.200), в наступні судові засідання не з`явилася, у зв`язку з чим суд ухвалив здійснювати розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника [PERSON] . Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області, який повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.229), у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.\~\~ Представник заінтересованої особи - Дніпропетровського обласного військового комісаріату, який повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.225), у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонян ського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно листа прохали проводити розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.224). Свідок\~ [PERSON] в судовому засіданні показала, що заявниця [PERSON] є її рідною сестрою, яка проживала з [PERSON] однією сім`єю з 1996 по 2002 рік спочатку в с.Павлівка Солонянського району, а потім в с.Микільське Солонянського району, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, в який входила і заробітна плата [PERSON] . За період проживання однією сім`єю [INFO] у них народилася спільна донька [PERSON] , яку у зв`язку з відсутністю паспорта у [PERSON] було зареєстровано як [PERSON] .\~ Доньку [PERSON] визнавав і любив, займався її вихованням, разом з заявницею повів її до першого класу в школу. З пологового будинку доньку забирав [PERSON] , який потім запропонував свідку бути хрещеною матір`ю його доньки. Вона хрестила [PERSON] разом з [PERSON] , а мати [PERSON] дома готувала святковий стіл. Через деякий час у них народилася друга дитина - син [PERSON] , в період якого вони спільно не проживали, але [PERSON] приїздив до [PERSON] та ночував у неї. Після припинення спільного проживання [PERSON] \~ приїздив до дітей на дні народження, в тому числі зі своєю матір`ю. Від заявниці їй відомо, що [PERSON] допомагав їй грошовими коштами на утримання дітей, а до доньки [PERSON] ставився\~ особливо, дуже їй радів. Свідок [PERSON] \~ в судовому засіданні показала, що є подругою заявниці зі школи. В 2000 році заявниця приїхала в с. Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області зі своїм цивільним чоловіком і вони почали тісно товаришувати, бо мали дітей одного віку. [PERSON] дуже часто грався з дітьми свідка та заявниці, а жінки в цей час займалися своїми справами. Під час спільного проживання у заявниці та [PERSON] було спільне господарство, він визнавав дівчинку своєю донькою, [PERSON] їздила навідувати його мати. Стосовно його батьківства свідку відомо зі слів заявниці, а дитина не була на нього зареєстрована, бо [PERSON] не мав паспорта. В 2005 році пара розійшлася. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ ст.256 ЦПК України\~ у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтва про народження серії [NUMBER] \~ від 08 лютого 2000 року (а.с.9), та\~ витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 19 лютого 2015 року (а.с.11), актовий запис №28 від 08 лютого 2000 року про народження дитини - [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області у [PERSON] , проведено відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, при цьому в розділі Батько зазначено - [PERSON] . Положеннями ст.135 Сімейного кодексу України 2002 року передбачено, що при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. Судом встановлено, що дитина\~ [PERSON] народилась [INFO] , тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України, положення якого не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, а тому при розгляді даної справи необхідно застосовувати положення Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР в редакції, яка була чинною на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом як на період народження дитини, так і продовжувались до набрання чинності Сімейним кодексом України. Статтею ст.53 КпШС України передбачалось, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку, при цьому суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст.55 КпШС України передбачено, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно рішення суду. В разі смерті матері, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини проводиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо не має спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п.15\~ Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу України про шлюб та сім`ю. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або такий запис зовсім відсутній) і можуть подаватися матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Аналогічні положення містяться в ст.ст.126-128 Сімейного кодексу України, який є чинним на день розгляду справи судом, а згідно ст.130 цього Кодексу передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1\~\~ ст.135 СК України. Згідно з п. 7\~ Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~\~ ст. 135 СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області №90 від 02 березня 2015 року, [PERSON] , 1960 року народження, проживав на території Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області в період з 01 серпня 1996 року по 26 травня 1997 року та з 26 квітня 2000 року по грудень 2002 року у громадянки [PERSON] , 1969 року народження в [ADDRESS] (а.с.15). Згідно довідки Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №175 від 29 квітня 2013 року (а.с.43) вбачається, що [PERSON] , 1969 року народження в період з 01 серпня 1996 року по 26 травня 1997 року та у період з 26 квітня 2000 року по грудень 2002 року, проживаючи спільно без реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] , 1960 року народження в будинку [ADDRESS] вели спільне господарство, виховували та утримували доньку [PERSON] , [INFO] , місцем проживання якої було с.Павлівка та с.МикільськеСолонянського району Дніпропетровської області, що вбачається з амбулаторної карти на ім`я [PERSON] (а.с.44,51). Крім цього, факт проживання та роботи [PERSON] в с. Павлівка Солонянського району підтверджується архівною довідкою №К-19 від 26 лютого 2015 року Комунальної установи Трудовий архів Солонянського району, з якої вбачається, що він працював в колгоспі Дружба Солонянського району Дніпропетровської області в 1996 році (а.с.20). Згідно довідки, складеною за участю депутатів Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області [PERSON] , [PERSON] , підписи яких посвідчені сільським головою Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.16) вбачається, що [PERSON] спільно з [PERSON] проживали\~ по [ADDRESS] в період з 27 травня 1997 року по квітень 2000 року, після чого змінили місце проживання в [ADDRESS] у зв`язку з доглядом за батьком похилого віку, при цьому народили та виховували спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Факт проживання [PERSON] у вказаний період в с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області також підтверджується протоколами зборів колгоспників колгоспу ім.СувороваСолонянського району Дніпропетровської області №1 від 13 лютого 1996 року та№1 від 28 січня 1999 року (а.с.18,19), особовим рахунком на ім`я [PERSON] згідно книг колгоспу ім.Суворова (а.с.17) Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] помер [INFO] у с. Парасковіївка Артемівського району Донецької області\~ (а.с.14). Свідки [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні\~ підтвердили\~ той факт, що заявниця [PERSON] та померлий [PERSON] з 1996 року по 2002 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та мали двох спільних дітей: доньку [PERSON] , 1999 року народження та сина [PERSON] , 2005 року народження. За життя померлий [PERSON] визнавав своє батьківство щодо дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] , займався їх вихованням та утриманням, в тому числі і після припинення спільного проживання з заявницею [PERSON] . Крім цього, свідки зазначили, що і мати [PERSON] [PERSON] як бабуся визнавала [PERSON] своєю онукою, відвідувала її, спілкувалась з нею, надавала матеріальну допомогу, в тому числі і після припинення спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , і за життя сина факту його батьківства щодо вказаної дитини не оспорював [PERSON] . В судовому засіданні будь-яких доказів, які б спростовували встановлені в судовому засіданні обставини, суду надано не було, а судом не встановлено. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення та отримання пенсії по втраті годувальника та соціального захисту дитини померлого учасника АТО, в тому числі для отримання на неї одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, згідно якого таку допомогу мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, а в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку, оскільки відповідно до ст.11 ЦК України може бути підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків. При цьому судом враховано те, що на час розгляду справи, а саме в травні 2016 року заявниця, як мати [PERSON] , 1999 року народження та [PERSON] , 2005 року народження отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» 403\~970 гривень в якості одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей на дітей загиблого (а.с.241), а тому суд вважає, що на час розгляду заяви спір про право щодо отримання такої допомоги відсутній, оскільки ст.ст.16-16? вказаного\~ Закону передбачено, що таку допомогу мають право отримати, зокрема діти та батьки загиблого в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, яка розподіляється в рівних частках на кожного.\~ [PERSON] в травні 2016 року отримала 2/3 частини такої допомоги, а 1/3 призначена матері загиблого. Крім того, судом також враховано те, що [PERSON] зверталася до УПСЗН Солонянської районної адміністрації, де сину [PERSON] , батьківство [PERSON] відносно якого було встановлено рішенням суду (а.с.232-237) було встановлено статус дитини військовослужбовця, який загинув під час АТО (а.с.238), проте [PERSON] на час розгляду справи такого статус не отримала, а тому встановлення факту батьківства загиблого необхідно саме для встановлення такого статусу доньці [PERSON] . Таким чином суд з`ясувавши всі фактичні обставин справи з урахуванням зібраних доказів дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту батьківства, оскільки на даний час це не є передчасним, про існування спору про право заінтересовані особи суд не повідомляли, а суд самостійно не знайшов існування таких підстав для залишення\~ заяви з цього приводу без розгляду. Тому суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що померлий [PERSON] , який помер [INFO] є рідним батьком\~ [PERSON] , [INFO] , яка народилася у\~ заявниці [PERSON] .

Outcome: approved