Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація (надалі - третя особа), про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивач просить суд: 1. Визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою номер [ADDRESS] , що складається з 1 (однієї) житлової кімнати, загальною площею - 41,9 (сорок одна ціла дев`ять десятих) кв.м., житловою площею - 12,7 (дванадцять цілих сім десятих) кв.м. 2. Зобов`язати Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію (ідентифікаційний код: 37405111, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 24) зняти з місця реєстрації проживання [PERSON] , а саме: з квартири номер [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира, за адресою: [ADDRESS] , яку 21 вересня 2018 року подарувала позивачу [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої Шевченківською районною державною адміністрацією, в квартирі зареєстрована [PERSON] . З моменту переходу права власності на квартиру, питання проживання та реєстрації в квартирі [PERSON] із позивачем, як власником, не погоджувалось. З 2014 року по теперішній час в квартирі проживає орендар - [PERSON] , який сплачує комунальні та орендні платежі, дбає про задовільний стан орендованого житла. Посилаючись на свідчення орендаря, позивач зазначає про те, що за час проживання в квартирі орендаря, тобто з 2014 року відповідачка жодного разу не приїздила до квартири, її особисті речі та/чи будь-яке майно в житловому приміщенні відсутнє. Відповідачка жодного разу не цікавилася станом квартири, наявністю чи відсутністю заборгованості зі сплати комунальних платежів або іншою інформацією щодо квартири. Відповідно до змісту позовної заяви, [PERSON] була зареєстрована у квартирі за згодою колишнього власника вказаної квартири квартири - [PERSON] , як член її сім`ї (рідна сестра). Однак, відповідач вже тривалий час проживає за межами України - на території Російської Федерації. На підтвердження змісту позовних вимог, позивач також надала суду акт про фактичне не проживання особи, виданий Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Медик» від 21.01.2021. Позивач має намір реалізувати своє право на розпорядження нерухомим майном шляхом його продажу, однак у зв`язку з наявністю зареєстрованої в ній сторонньої особи, позивач не має можливості розпорядитися своїм майном. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Обставини справи, встановлені судом. В судовому засіданні встановлено, що позивач, на підставі договору дарування від 21 березня 2018 року, укладеного між ним та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черповицьким М.Ю., під реєстровим номером №4619, є власником житлового приміщення квартири номер [ADDRESS] , що складається з 1 (однієї) житлової кімнати, загальною площею - 41,9 (сорок одна ціла дев`ять десятих) кв.м., житловою площею - 12,7 (дванадцять цілих сім десятих) кв.м. Вказана обставина також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №117940080. Відповідно до довідки Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 15 березня 2018 року, станом на 15 березня 2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 10 лютого 1996 року, а також [PERSON] , [INFO] , з 11 червня 2011 року. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної державної адміністрації, [PERSON] , [INFO] , з 11 червня 2011 року дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акта про фактичне не проживання особи, від 21 січня 2021 року, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Медик», за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] фактичне не проживає з 01 грудня 2014 року. Як вбачається із матеріалів справи, починаючи з листопада 2014 року в квартирі фактично проживає та користується орендар, [PERSON] , який з цього часу укладав договори оренди з попередніми власником та, на підставі договору найму (оренди) житла від 01 квітня 2018 року, продовжує користуватися вказаною квартирою по теперішній час. Оцінка обставин. Отже судом достовірно встановлено, що [PERSON] на теперішній час, не проживає у вказаній квартирі, витрати пов`язані з утриманням майна не несе. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідач в добровільному порядку не знявся з реєстрації, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю на свій розсуд. Отже право позивача, як власника, підлягає судовому захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою номер [ADDRESS] , що складається з 1 (однієї) житлової кімнати, загальною площею - 41,9 (сорок одна ціла дев`ять десятих) кв.м., житловою площею - 12,7 (дванадцять цілих сім десятих) кв.м. Суд зазначає, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є достатньою правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації. У зв`язку із цим, вимоги позивача в частині зобов`язання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код: 37405111, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 24) зняти з місця реєстрації проживання [PERSON] , а саме: з квартири номер [ADDRESS] , є передчасними, а отже такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до квитанції №ПН2060046, від 18 лютого 2021 року, позивачем сплачено 908,00 грн. судового збору. Позовні вимоги задоволені частково, а тому витрати по сплаті судового збору потрібно покласти на відповідача у пропорційному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial