Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Заяви № б/н від 13.07.2018 року відповідачу надано кредит в розмірі 400 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту . Відповідачем було порушено умови кредитного договору. Згідно повідомлення банку станом на 09.01.2020 року, заборгованість позичальника - відповідача по вказаному договору становить 539347,17 грн., а саме: 411842,00 грн. - заборгованість за кредитом; 127504,97 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом. В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважної причини, про дату, час і місце слухання справи був належним чином повідомленим, про що свідчить оголошення про виклик відповідача в судове засідання через сайт «Судова влада». Суд, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши письмове клопотання представника позивача, приходить до наступних висновків. Відповідно до укладеної Заяви № б/н від 13.07.2018 року відповідачу надано кредит в розмірі 400 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту . Відповідачем було порушено умови кредитного договору. Згідно повідомлення банку станом на 09.01.2020 року, заборгованість позичальника - відповідача по вказаному договору становить 539347,17 грн., а саме: 411842,00 грн. - заборгованість за кредитом; 127504,97 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом. Позивач посилається на те, що може на свій розсуд вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість за кредитом до стягнення становить 411 842,20 грн. . У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч .1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 631 ч. 1 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього часу жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Враховуючи те, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, суд вважає за можливе задовольнити вимоги представника позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і у встановлений законом строк. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність (оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved