Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 1938778,68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.03.2007 ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Договір кредиту № 490035826 на купівлю автотранспортних засобів. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК». 26.04.2018 Загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу, акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви), Банку з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА-БАНК». Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК». Відповідно до п. 1.1. Кредитор надає Позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 11412,67 доларів США, зі сплатою 12 процентів річних. Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові, що підтверджується заявою на видачу готівки. В пункті 1.1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.02.2019 має прострочену заборгованість у розмірі 1938778,68 грн., з яких: -сума заборгованості за кредитом - 254559,38 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 162382,28 грн.; -сума заборгованості по пені за останній календарний рік - 1521837,02 грн. Позивач зазначає, що таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, банк вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками за невиконання умов договору. Ухвалою судді від 15.04.2019 відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 11.06.2019 представником АТ «Альфа-Банк» - Радченко В.Ю. подана до суду уточнена позовна заява. 28.09.2020 представник відповідача - [PERSON] подав до суду заяву в якій просить відмовити АТ «Альфа-Банк» в задоволенні позовних вимог, в зв`язку зі спливом позовної давності. До суду представник відповідача - [PERSON] подав додаткові пояснення. Ухвалою від 11.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Належним чином повідомлений відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог з наступних причин. 29.03.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490035826. Відповідно до п. 1.1. Банк надає позичальнику кредит у сумі 11412,67 доларів США на цілі, визначені у п. 1.3 Договору, у порядку, передбаченому п. 1.4 Договору, а Позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом у розмірі 12 % річних, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Договору та повернути Кредит Банку рівними частинами у терміни, визначені у графіку повернення, який наведено у Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 29.03.2012. Пунктом 1.3 договору визначено, що кредит надається Позичальнику для придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ЗАТ «Прага Авто» від 23.06.2007 № К 502-Ч - Skoda, Fabia Classic, 2007 року випуску. Згідно п. 1.5 Договору, погашення заборгованості за Договором щодо сплати процентів за користування ним здійснюється у терміни, визначені Графіком повернення, та на інших умовах, передбачених цим Договором. Як передбачено п. 1.6 Договору, нарахування процентів на залишок заборгованості за Кредитом здійснюється щомісячно за фактичний строк користування Кредитом, виходячи з 30 днів у місяці та 360 у році. Банк здійснює кінцевий розрахунок процентів, що підлягають сплаті, на день здійснення остаточного повернення Кредиту згідно з Графіком повернення. Позичальник зобов`язався повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним у порядку, визначеному Договором та строки, визначені Графіком повернення. За повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення (п. 3.1, 3.4). Банк, серед іншого, має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов`язань за Договором протягом 30 днів від дати отримання Позичальником відповідного повідомлення Банку у разі неповернення кредиту (його частини) та/або не сплати процентів у встановлені цим Договором терміни (п. 5.1). Факт отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 19.02.2019 заборгованість відповідача за кредитним договором від 29.03.2007 № 490035826 становить 13 235 441,84 грн., з яких: -сума заборгованості за кредитом - 254 559,38 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 162 382,28 грн.; -сума заборгованості за пенею - 12 818 500,18 грн; -заборгованість по пені за останній календарний рік - 1 521 837,02 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобов`язань, що випливають з нього. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та приймаючи до уваги порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідачем подано до суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності з посиланням на те, що відповідно до змісту п.1.1. Договору кінцевим терміном повернення Відповідачем грошового зобов`язання встановлений строк до 29.03.2012, а позивач звернувся до суду в 2019 році. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. При цьому вже не має правового значення строк кредитування. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В розрахунку заборгованості позивач посилається на те, що останні платежі відповідачем здійснені 29.07.2008 110,52 доларів США, попередній платіж 29.05.2008 164,57 доларів США. Термін виконання грошового зобов`язання сторонами встановлений - 29.03.2012 Виходячи з наведеного, беручи до уваги те, що позивач звернувся до суду в 2019 році, тобто поза межами строку позовної давності, суд доходить переконання про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed