Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В березні 2015 року Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (Відповідач, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія») про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача [PERSON], а саме транспортному засобу марки «Ніссан Тиана», д.н.з. [NUMBER] в розмірі 23\~787,15 грн. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 29.08.2014 року о 17 год. 00 хв. В м. Києві по вул. Борщагівська, 154 сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були [PERSON], який керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. [NUMBER], та [PERSON], який керував транспортним засобом марки «Ніссан Тиана» д.н.з. [NUMBER], який на праві власності належить Позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Ніссан Тиана» д.н.з. [NUMBER], який належить Позивачу, отримав механічні пошкодження. Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року по справі № 3/5782/14 встановлено, що [PERSON] 29.08.2014р. о 17 год. 00 хв. В м. Києві по вул. Борщагівська, 154, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ніссан Тиана» д.н.з. [NUMBER], який належить Позивачу, що призвело до пошкоджень обох транспортних засобів. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має страховий поліс № АС 8564634 обовязкового страхування цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, укладеного з Відповідачем страховою організацією «Українська транспортна страхова компанія». 01.09.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з повідомленням потерпілого про дорожньо-транспортну пригоду. Цього ж дня працівниками страхової організації був складений [PERSON] огляду транспортного засобу (дефектна відомість), в якому зазначені технічні пошкодження транспортного засобу «Ніссан Тиана» д.н.з. [NUMBER]. 04.09.2014р. Позивач звернувся до сертифікованого субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON], згідно звіту якого вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу марки «Ніссан Тиана» д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП складає 10\~578,54 грн. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до страхової організації «Українська транспортна страхова компанія» з проханням надати відповідь про суму та час відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної під час страхового випадку. Листом від 10.12.2014р. Відповідач повідомив Позивача, що виплата страхового відшкодування відбудеться до 28.12.2014р., проте вказаної виплати Відповідач так і не здійснив. Крім того, Позивач зазначив, що станом на 04.09.2014р курс національної валюти гривні до долара США складав 1\~252,85 грн. до 100 дол. США, проте на час подання позовної заяви курс національної валюти гривні до долара США складав 2\~776,30 грн. до 100 доларів США, таким чином, відповідно до ст.1192 ЦК України вартість матеріального збитку, завданого Позивачу власнику транспортного засобу з урахуванням курсової різниці складає 23\~787,15 грн., яку Позивач просив стягнути з Відповідача. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Відповідача [PERSON] в судовому засіданні надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що у відповідності до п.36.2. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необхідно враховувати, що збитки у вигляді ПДВ виникають виключно при ремонті транспортного засобу у платника зазначеного податку, при ремонті транспортного засобу у особи, яка не є платником цього податку збитки у вигляді ПДВ не виникають, а відтак не можуть включатись до складу витрат повязаних з відновлювальним ремонтом, а тому позивачем не були понесені витрати на оплату 20% податку на додану вартість в сумі 1\~763,09 грн. За таких обставин сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті Позивачу має бути визначена без податку на додану вартість і повинна становити 3\~797,83 грн., що становить різницю між вартістю матеріального збитку в розмірі 10\~578,54 грн., сумою ПДВ в розмірі 1\~763,09 грн. та частини вже виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5\~017,62 грн. Разом з тим, твердження позивача з приводу того, що страхова виплата має бути здійснена з урахуванням курсової різниці станом на час подання позовної заяви, є безпідставними, оскільки вони не грунтуються на вимогах закону (а.с.57-58). Представник Відповідача частково визнав позовні вимоги в сумі 3\~797,83 грн. та просив в цій частині позовні вимоги задовольнити. Заслухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з постанови Соломянського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року, [PERSON], 29.08.2014р. о 17 год. 00 хв. В м. Києві по вул. Борщагівській, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пассат» д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.п.13.1. ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340,00 грн.) в дохід держави (а.с.9). Автомобіль «Ніссан», державний номер [NUMBER], зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ААС 485755 (а.с.6). На момент скоєння ДТП відповідальність [PERSON], як особи, що на відповідній правовій підставі керувала автомобілем «Фольксваген Пассат», державний номер [NUMBER], була застрахована згідно полісу обовязкового страхування № АС/8564634 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», строком дії з 03.11.2013р. до 02.11.2014р., що підтверджується копією поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.8). Як зазначив Позивач, 01.09.2014р. він звернувся до Відповідача з повідомленням потерпілого про дорожньо-транспортну пригоду, цього ж дня працівником страхової організації був складений [PERSON] огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 01.09.2014р., в якому зазначені технічні пошкодження транспортного засобу «Ніссан» державний номер [NUMBER] (а.с.10). Згідно Висновків про вартість матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 141/9-14, складеного 04.09.2014р. ФОП [PERSON], сума матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля [NUMBER] складає 10\~578,54 грн. (а.с.11). 29 вересня 2014 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про отримання страхового відшкодування, в якому просив страхове відшкодування перерахувати на банківський рахунок № 26258113125002 в АБ «Укргазбанк», р/р 2625822, МФО 320478, ЄДРПОУ 23697280, ід.код [NUMBER], отримувач [PERSON] (а.с.12). Листом вих. № 141-уК від 10.12.2014р. ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повідомило Позивача, що на підставі наданих документів було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON], власнику Nissan Teana АА9776ВО, виплата страхового відшкодування заплановано здійснити до 28.12.2014р., перерахування суми страхового відшкодування буде здійснено на реквізити, що були вказані Позивачем в заяві на виплату страхового відшкодування (а.с.13). 06 травня 2015 року Відповідач виплатив Позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 5\~017,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 693 від 06.05.2015р. (а.с.59). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.16 Постанови від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до п.9.4 статті 9 Закону чітко визначено, що страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. За ст. 6 даного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. (п.9.1 ст.9 Закону). Пунктом 9.2 статті 9 Закону, в редакції, що діяла на час укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/8564634, передбачалось, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50\~000,00 гривень на одного потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. (п.22.1 ст. 22 Закону). Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з Висновку про вартість матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 141/9-14 від 04.09.2014р. сума матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля [NUMBER] складає 10\~578,54 грн. Згідно ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач просив здійснити виплату страхового відшкодування на свій особистий рахунок, а тому суд дійшов висновку, що сума страхового відшкодування повинна бути зменшена на розраховану суму податку на додану вартість в розмірі 1\~763,09 грн. (10\~578,54 грн. /6). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, Позивачем не надано доказів на підтвердження реальної вартості втраченого майна станом на час розгляду справи, а тому вимоги Позивача про стягнення вартості матеріальної шкоди, виходячи з курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на час подання позовної заяви не підлягають задоволенню. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія забезпеченого транспортного засобу на час вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно № АС/8564634, з урахуванням сплати Позивачу частини страхового відшкодування в розмірі 5\~017,62 грн., суд приходить до висновку, що з Відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь Позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 3\~797,83 грн. (10 75854 грн. вартість матеріального збитку 1\~763,09 грн. сума податку на додану вартість 5\~017,62 грн. частина виплаченого страхового відшкодування). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням мінімальної ставки судового збору за майнову вимогу згідно Закону України «Про судовий збір» суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 22, 1166, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 12, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ,

Outcome: partial