Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

В березні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів про визначення додатково строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У позові посилалась на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] За життя батькові належала квартира [ADDRESS]. Заповіту батько не складав, тому вважає, що має право на спадкування за законом, оскільки є спадкоємцем першої черги. Окрім неї, спадкоємцями першої черги ще є дружина її батька та сини - відповідачі по справі. Разом з тим, у встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, вона не звернулася із такою заявою до нотаріуса, так як не знала про смерть батька. Лише восени 2014 року [PERSON] - батькова дружина, повідомила їй про його смерть. Таким чином, оскільки відповідачі не повідомили їй про те, що батько помер, вважає, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Просила позов задовольнити та встановити їй додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. просила його задовольнити. Додатково пояснила, що з батьком вони спілкувалися рідко: приблизно двічі на рік. Вона мала намір приїхати до батька в гості, познайомитися з його сім'єю, але через сімейні клопоти та брак часу так цього і не зробила. Вважає, що так само як і його сини, має право отримати частку від батькової спадщини. Представник відповідачів - [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги [PERSON] не визнав. Зазначив, що зі слів його довірительки, позивачка не часто цікавилася життям та здоров'ям свого батька. Незважаючи на те, що їй повідомили про його смерть, вона навіть на похорон не приїхала. Проте як їй тільки стало відомо про наявність у батька квартири, [PERSON] відразу згадала про своє право на спадщину. Зазначив, що причини неподання заяви про спадщини, на які вказує позивачка у своєму позові, не можуть бути визнані поважними, а тому просив у задоволенні її позову відмовити. Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON] (а.с.4-8). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому на праві власності майно. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, слід зазначити, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як було встановлено судом, позивачка [PERSON] останні роки, в тому числі й в період з 2009 року по 2015 рік постійно проживає на території України, за її межі не виїжджала, їй достовірно було відомо місце знаходження батька, його контактний номер телефону. Будь-яких об'єктивних, непереборних, істотних підстав, за яких позивачка не могла скористатися своїм правом на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, судом не встановлено. Виходячи з наведеного вище, суд не вважає поважною причину пропуску на звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини - її необізнаність про смерть батька, а тому приходить до висновку про те, що у задоволенні її позову слід відмовити.

Outcome: dismissed