Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 серпня 2017 року між сторонами підписана заява про приєднання №147064/230517 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно із заявою про приєднання банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надав платіжну картку типу «Мastercard Debit Standart» та ПІН-конверт до неї. Згідно заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання, [PERSON] був наданий кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) у сумі 77000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 100000,00 грн. на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних та сплачується щомісячно. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 21 січня 2020 року заборгованість складає 104047,51 грн., у тому числі: 76955,40 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 23019,09 грн. - проценти за користування кредитом; 15,00 грн. - комісія; 2995,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 487,03 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 409,08 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 166,81 - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не вказала, заяви про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надходило. На підставі ст.128 ЦПК України, відповідач викликалась поштою рекомендованими листами із повідомленням за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але згідно поштових повідомлень, поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року було відкрито провадження у зазначеній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до підписаної заяви про приєднання №147064/230517 до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку, заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 23.05.2017 року, відповідачу [PERSON] наданий кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на її картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 77000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 100000,00 грн. на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 % річних та сплачується щомісячно. Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації, [PERSON] , [INFO] , 17.01.2018 року змінила прізвище на « [PERSON] », а 30.08.2018 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку у сумі 77000 грн. Відповідач не сплачувала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунками заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов`язання за кредитним договором, і вона має заборгованість станом на 21 січня 2020 року в сумі 104047,51 грн., у тому числі: 76955,40 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 23019,09 грн. - проценти за користування кредитом; 15,00 грн. - комісія; 2995,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 487,03 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 409,08 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 166,81 - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З положень ч. 2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за заявою про приєднання №147064/230517 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 23 травня 2017 року, станом на 21.01.2020 року у розмірі 104047,51 грн., у тому числі: 76955,40 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 23019,09 грн. - проценти за користування кредитом; 15,00 грн. - комісія; 2995,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 487,03 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 409,08 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 166,81 - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. (платіжне доручення №8378538016 (#438378538016 від 27 січня 2020 року).

Outcome: approved