Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

В березні 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 лютого 2013 р. між ним та відповідачем було укладено Договір позики б/н (далі - Договір 1). Відповідно до умов якого відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 62000,00 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 7625,00 доларів США на строк до 28.02.2013 року. Того ж дня між ними було укладено ще один договір позики б/н (далі Договір 2), згідно умов якого відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в розмірі 177720,00 грн., що еквівалентно 21860 доларів США на строк до 1 вересня 2013 року. В зазначений термін відповідач борг йому не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду, за захистом свого порушеного права. Просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за Договором 1 та Договором 2 в загальному розмірі 29485,00 доларів США, що становить еквівалент станом на 04.03.2015р. в сумі 700858,45 грн.; загальну суму процентів за користування позикою за Договором 1 та Договором 2 в розмірі 18181,63 долари США, що становить еквівалент у сумі 432177,35 грн.; загальну суму три проценти річних від простроченої суми неповернутої позики за Договором 1 та Договором 2 2360,72 доларів США, що еквівалентно 56114,28 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання оповіщався, за місцем проживання, про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень та клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, представника до суду не направив. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 10 лютого 2013 року між сторонами було укладено Договір позики б/н на суму 62000,00 грн., що на день передачі грошей еквівалентно 7625 доларів США, із строком повернення до 28 лютого 2013 року (а.с.8-9). Також, 10 лютого 2013 року між сторонами було укладено ще один Договір позики б/н на суму 177720,00 грн., що на день передачі грошей еквівалентно 21860 доларів США із строком повернення до 1 вересня 2013 року. (а.с.11-12). Факт укладення договорів позики між позивачем та відповідачем, отримання відповідачем від позивача позики на суму 62000,00 грн. та 177720,00 грн, а також волевиявлення відповідача повернути отримані в борг гроші у визначені строки, підтверджується розписками, підписаними відповідачем [PERSON] (а.с.10,13). Проте у зазначений, у розписках строк відповідач борг не повернув. У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Судом достовірно встановлено, що договори позики з борговими розписками від 10 лютого 2013 р. відповідачу повернуті не були і знаходиться у позивача, оскільки їх оригінали надавалися суду для огляду, що підтверджує наявність зобов'язання відповідача перед позивачем. У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачем зобов'язання за Договорами позики не були виконані в повному обсязі, грошові кошти не повернуті та підлягають до стягнення в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки у Договорі позики 1 та Договорі позики 2 не передбачено сплату процентів за користування грошовими коштами, а отже відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України їх розмір і порядок сплати визначається на рівні облікової ставки НБУ, тобто 30,0% річних станом на день звернення до суд, а саме 04.03.2015р.та підлягає до стягнення сума заборгованості по процентах протягом всього часу користування позикою за період з 10.02.2013 року по 04.03.2015 року (752 дні). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом. З урахуванням того, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, то на користь позивача підлягають до стягнення з відповідача кошти: за Договором позики №1 в розмірі суми основної заборгованості - 7 625 доларів США, що еквівалентно - 181 246 грн. 25 коп. по курсу Національного банку України станом на 04.03.2015 року; проценти за користування вказаними коштами в розмірі облікової ставки Національного банку України за період з 10.02.2013 року по 04.03.2015 року (752 дні) в сумі - 111 763 грн. 69 коп. та 3% річних в сумі - 18 313 грн. 12 коп.; за Договором позики №2 в розмірі суми основної заборгованості - 21 860 доларів США, що еквівалентно - 519 612 грн. 20 коп. по курсу Національного банку України станом на 04.03.2015 року; проценти за користування вказаними коштами в розмірі облікової ставки Національного банку України за період з 10.02.2013 року по 04.03.2015 року (752 дні) в сумі - 320 413 грн. 66 коп. та 3% річних в сумі - 37 801 грн. 16 коп. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі - 3654 грн. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved