Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № DN81AR12430111 від 11.12.2007 року, посилаючись на те що, згідно вищевказаного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 74 037 грн 66 коп. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, а у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків зобов`язаний сплачувати штрафні санкції. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № DN81AR12430111, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, що передбачено п.4 Договору поруки. Відповідно до умов кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав свої зобов`язання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконав, тому станом на 21.11.2019 року виникла заборгованість в сумі 134 244,57 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання жодного разу не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань, про розгляд справи у його відсутності не надавав. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку: Судом встановлено, що 11.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № DN81AR12430111, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 74 037 грн 66 коп. (а.с.11-13, 14-15) В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № DN81AR12430111 від 11.12.2007\~ року, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, що передбачено п.4 Договору поруки. (а.с.16) Відповідно до умов кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав свої зобов`язання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконав, тому станом на 21.11.2019 року виникла заборгованість в сумі 134 244,57 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 28 279,22 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 2 324,67 грн; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3 267,84 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 100 372,84 грн. Також судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] ,\~ що підтверджується відомостями Сектору з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради та копією актового запису про смерть № 448 від 23.05.2016 року. (а.с.29,36). Питання щодо задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульоване ст. 1281ЦК України, відповідно до якої, кредитор, за певних умов, має право пред`явити вимоги до спадкоємців боржника, а не до померлої особи боржника. Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Обставини, за яких припиняється порука, визначені статтею 559 ЦК України, відповідно до вимог частини 3 якої порука, зокрема, припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Аналогічне правило міститься також у ч. 1 ст. 523 ЦК - порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті 1216, 1218 ЦК). Обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора передбачений статтею 1282 ЦК України, згідно частини 1 якої спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцям. Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо така умова міститься у договорі поруки. Враховуючи зазначене, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмової згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки. Отже, як вбачається з матеріалів справи внаслідок смерті позичальника [PERSON] , обов`язок за кредитним договором щодо повернення грошових коштів перейшов, в силу вимог ст.1216, 1218 ЦК України до спадкоємців, які зобов`язані задовільнити вимоги кредитора в порядку визначеному ст. 1282 ЦК України. За змістом зазначених норм вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 3 червня 2015 року в справі № 6-206цс15 та відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду\~ від 13.03.2019\~ справа № 520/7281/15-ц. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином судом встановлено, що позивачем не доведено наявності у боржника правонаступника спадкоємця, який прийняв спадщину, на час звернення з позовом до суду, наявності спадкового майна, а також зафіксованої письмово згоди поручителя [PERSON] відповідати за нового боржника. З договору поруки, долученого\~ до позовної заяви,\~ вбачається, що в ньому\~ відсутня умова щодо\~ згоди поручителя відповідати за нового боржника. За таких обставин, враховуючи те, що позичальник [PERSON] помер, у договорі поруки не зафіксовано згоди поручителя відповідати за нового боржника, та позивачем не доведено, що така згода поручителя зафіксована будь-яким іншим чином, в такому випадку на поручителя [PERSON] не може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором після смерті позичальника. Отже, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed