Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Боржник [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо нарахування суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 79 401,26 грн. та накладення арешту на його майно, оголошення заборони його відчуження, а також скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 23.09.2016 року у виконавчому провадженні №27448206, винесену державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві Комишан К.Ю. Також просить зобов'язати Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві зняти арешт та оголошення заборони його відчуження з його майна. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що в провадженні Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві знаходиться виконавче провадження №27448206 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на дитину [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.10.2003 року і до досягнення ним повноліття. Вказує на те, при вчиненні виконавчих дій, а саме накладення арешту на його майно та здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам, державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», чим порушено його права. В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Стягувач та її представник проти задоволення скарги заперечували, вказували на законність дій державного виконавця. Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали судом встановлено наступне. Постановою судді Оболонського районного суду м.Києва від 30.10.2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дитину [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.10.2003 року і до досягнення ним повноліття (а.с.6). 30.10.2003 року на виконання вказаної постанови суду видано виконавчий лист. 26.11.2003 року виконавчий лист продано для примусового виконання до відділу ДВС і 09.11.2006 року повернуто його без виконання на підставі заяви стягувача (а.с.113-114). 07.07.2011 року на підставі повторно поданої заяви стягувача від 30.06.2011 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-466, виданого 30.10.2003 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку. У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем допущено помилку в частині зазначення прізвища боржника - «[PERSON]» замість «[PERSON]», а також в його імені по батькові - «[PERSON]» замість «[PERSON]». Адреса боржника зазначена: [ADDRESS] (а.с.103). Згідно договору дарування частини квартири від 23.04.2004 року боржником [PERSON] подаровано [PERSON] ј квартири [ADDRESS] (а.с.39-40). Помилки в постанові про відкриття виконавчого провадження щодо даних про особу боржника та його адреси державним виконавцем не виправлені, заяв стягувача щодо виправлення їх матеріали виконавчого провадження не містять. Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент його відкриття, Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. З урахуванням помилок у прізвищі, імені по-батькові та адресі боржника, суд не може вважати його належним чином повідомленим про відкриття виконавчого провадження, його порядок, строки, умови та наслідки вчинення виконавчих дій. Неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження призвела до ряду порушень вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав боржника. Так, 23.09.2016 року державним виконавцем Комишан К.Ю. здійснено розрахунок заборгованості по аліментам за період з червня 2011 року по вересень 2016 року та визначено розмір заборгованості у розмірі 79 401,26 грн. Крім того, 23.09.2016 року державним виконавцем Комишан К.Ю. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (а.с.107), згідно якої накладено арешт на все майно боржника [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] в межах суми стягнення 79 401,26 грн. В обох з вказаних документів, прізвище та ім'я по-батькові боржника, а також його адреса зазначені неправильно. Копії цих документів надіслані за адресою боржника, яка не є його місцем проживання. На підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження 15.02.2017 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано публічне обтяження майна [PERSON]. 22.02.2017 року зареєстровано обтяження нерухомого майна [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Заявник [PERSON] не погоджується з діями державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості по аліментам та накладенням арешту на його майно. Щодо накладення арешту на майно, суд зазначає наступне. Право державного виконавця накладати арешт на майно боржника передбачено ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно пп.6 ч.2 цієї статті, державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Отже, накладення арешту на майно боржника можливе лише у випадках та за дотримання порядку, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, станом на 23.09.2016 року), за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. При накладенні арешту на майно [PERSON] державним виконавцем не враховано те, що всі попередні виконавчі дії в даному виконавчому провадженні вчинені відносно боржника [PERSON], який не є особою, зобов'язаною на сплату аліментів [PERSON] [PERSON] не обізнаний на момент накладення арешту на його майно про відкриття виконавчого провадження, його порядок та послідовність дій державного виконавця, спрямованих на повне виконання рішення суду. [PERSON] з 2012 року сплачував аліменти добровільно на рахунок стягувача, яка приймала дані кошти, що додатково вказує на те, що у боржника були відсутні підстави вважати, що відносно нього здійснюється виконавче провадження та судове рішення виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» З цих підстав, суд вважає незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві Комишан К.Ю. щодо накладення арешту на майно [PERSON] та оголошення заборони його відчуження постановою від 23.09.2016 року у виконавчому провадженні №27448206. Дане рішення суд вважає передчасним, оскільки державним виконавцем не внесено будь-яких змін до документів виконавчого провадження щодо даних боржника, не перевірено проведені оплати аліментів в добровільному порядку, не вірно розраховано заборгованість по сплаті аліментів. 20.04.2018 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам за період з жовтня 2015 року по травень 2017 року, розмір якої склав 44 286,25 грн. (а.с.88). 15.06.2018 року [PERSON] звернувся з заявою про перерахунок заборгованості, надавши квитанції про перерахування коштів на рахунок стягувача за вказаний період (а.с.66-75). На підставі поданої заяви та квитанцій, 22.06.2018 року здійснено перерахунок заборгованості та визначено заборгованість станом на 15.05.2017 року у розмірі 36 166,25 грн (а.с.64). Крім того, державним виконавцем 20.11.2018 року здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з липня 2011 року по травень 2017 року та визначено її розмір станом на 15.05.2017 року у розмірі 92 806,75 грн (а.с.142-143). При цьому державним виконавцем не враховано оплату аліментів згідно квитанцій за період з липня 2011 року по жовтень 2018 року, що надані заявником суду. До проведення розрахунку державним виконавцем боржник до відділу ДВС не викликався. Стягувачем не оспорювалось те, що кошти, що перераховувались боржником за вказаний період є сплатою ним аліментів. Отже, дані проплати мали бути враховані при визначенні загальної суми боргу. Відповідно до чст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. За весь період нарахування аліментів боржник [PERSON] не працює, є суб'єктом підприємницької діяльності, інформація про доходи якого у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня, а тому у відповідності до вимог ч.2 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Отже, суд вважає обґрунтованим здійснення розрахунку, виходячи з визначеної величини - середньої заробітної плати працівника по м.Києву без вирахування податків та обов'язкових зборів, оскільки такий математичний розрахунок не є повноваженнями державного виконавця згідно вимог ст.195 СК України. З цих підстав, суд вважає правильним усунути порушення, допущені державним виконавцем при нарахуванні заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] та здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] у виконавчому провадженні №27448206 з урахуванням квитанцій, чеків та інших платіжних документів про сплату ним грошових коштів на користь стягувача [PERSON] в період з липня 2011 року по жовтень 2018 року (а.с.26-35). Після проведення такого перерахунку державному виконавцю слід визначитись з накладенням заборон та обмежень у відповідності до положень ст.71 Зпакону України «Про виконавче провадження» та вчинити виконавчі дії, спрямовані на повне виконання постанови судді Оболонського районного суду м.Києва від 30.10.2003 року у відповідності до вимог цього ж Закону. Визнаючи незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві Комишан К.Ю. щодо накладення арешту на майно [PERSON] та оголошення заборони його відчуження постановою від 23.09.2016 року у виконавчому провадженні №27448206, про що описано вище, суд з метою усунення цих порушень вважає правильним зобов'язати державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві скасувати арешт майна [PERSON] та заборони його відчуження, накладені постановою державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві Комишан К.Ю. від 23.09.2016 року у виконавчому провадженні №27448206. За вказаних обставин, суд вважає правильним задовольнити заявлені у справі вимоги частково за підстав та у обсязі, що зазначені вище.

Outcome: partial