Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

ВАТ „Запоріжжяобленерго в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми вартості спожитої електричної енергії в розмірі 3642,62 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є споживачем електроенергії у будинку 13 по провулку Гімалайський у м. Запоріжжі. В позові зазначено, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особистого рахунку № 572708134 постачає електричну енергію [PERSON], яка мешкає за адресою місто Запоріжжя, провулок Гімалайський,13. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Однак, Відповідач в порушення зазначених норм ПКЕЕН не виконує свої обов'язки належним чином, у зав'язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у кількості 6069 кВт. год. на суму 3642 грн. 62 коп., що виникла з причини несплати виставлених рахунків, починаючи з 24.11.2014 р. по 29.05.2015 р., (електрична енергія була спожита у період з 14.10.2014 р. по 28.05.2015 р.). Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача за рішенням суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте у позові просить суд розглянути справу за відсутності представника ВАТ „Запоріжжяобленерго в особі Правобережного районного відділення з обслуговування побутових споживачів вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст.158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлялися згідно ч.9\~ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявляли, заперечень проти позову не надавали. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Згідно\~із положенням\~статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням\~поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.\~Отже, згідно із вимогами\~ЦПК України\~суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача суд\~\~\~\~ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши \~матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід, що при тому існувало порушення цього права. Представником позивача у судовому засіданні було доведено, що саме відповідачами були порушенні їх права та інтереси. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.\~ Як встановлено в судовому засіданні, ВАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особового рахунку № 572708134 постачає електричну енергію [PERSON] на об'єкт, розташований за адресою м. Запоріжжя, пров. Гімалайський, буд. 13, яка є власником даного приміщення. Відповідач споживає електричну енергію та здійснює часткову оплату виставлених ВАТ «Запоріжжяобленерго» рахунків, а Позивач здійснює постачання електричної енергії на вищезазначений об'єкт. Отже, відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків, тобто, вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Відповідно до частини 1 статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Чинне законодавство, що регулює правовідносини у сфері енергопостачання не передбачає правового наслідку недійсності правочину, щодо купівлі-продажу електричної енергії у разі не додержання письмової форми договору. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюється Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил. Відповідач в порушення зазначених норм ПКЕЕН не виконує свої обов'язки належним чином, у зав'язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у кількості 6069 кВт. год. на суму 3642 грн. 62 коп., що виникла з причини несплати виставлених рахунків, починаючи з 24.11.2014 р. по 29.05.2015 р., (електрична енергія була спожита у період з 14.10.2014 р. по 28.05.2015 р.). В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, оцінивши досліджені докази в цій частині, суд вважає, що відповідач порушив покладені на нього обовязки щодо своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача вартість спожитої електроенергії, яка становить 3\~642,62 гривень на користь позивача. Також, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.\~ \~

Outcome: approved