Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк», через свого представника Гребенюка О.С., звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.01.2010 року, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 49741.67 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 17.01.2010 року відповідачу було надано ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, кредит в розмірі 14000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 09.12.2019 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 49741.67 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку вона в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 49741.67 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» було залишено без руху, з наданням терміну для усунення недоліків. 18.02.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла письмова заява від представника позивача, з додатком, на виконання вимог ухвали суду від 12.02.2020 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй позовній заяві представник не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, а саме кредитного договору № б/н від 17.01.2010 року, відповідачу було надано ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, кредит в розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. 21.05.2018 р. Публічне акціонерне товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державну реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом також встановлено, що відповідач була ознайомлена з наявними в матеріалах справи Умовами та правилами. Відповідач, користуючись кредитними коштами, періодично сплачувала заборгованість за наданим кредитом. Що стосується укладеного між сторонами у даній справі кредитного договору та його складових, то, як зазначалося раніше, підписавши 17.01.2010 року заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, відповідач суду не надала. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав відповідач суду не надала. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви було укладено в письмовій формі кредитний договір. При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання вказаної вище заяви про отримання банківських послуг. Згідно із розрахунком заборгованості відповідача станом на 09.12.2019 року в сумі 49741.67 гривень, яка складається з наступного: 20963.40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3473.40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 22460.03 - нарахована пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2344.84 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. В зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved