Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що відповідно до договору №б/н від 22.08.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, [PERSON] у порушення умов Договору, а також вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 20.09.2018 року має заборгованість в розмірі 14751,63 грн., яка складається з наступного: 4754,69 грн. - заборгованість за кредитом; 1176,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7641,58 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 678,65 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.08.2011 року у розмірі 14751,63 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Згідно даної ухвали відповідачу встановлений строк не менше п'ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали для подання відзиву на позов. Сторони у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України в судове засідання не викликались. Згідно супровідного листа №308/11773/18 від 20.12.2018 року судом ухвала про відкриття провадження у справі була направлена на адресу місця проживання відповідача [PERSON], однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Частиною 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. 04 лютого 2019 року судом було повідомлено відповідача [PERSON] про перебування у провадженні суду цивільної справи №308/11773/18 за позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом розміщення повідомлення на офіційному вебсайті судової влади України. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положеннями статті 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, не надійшло. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) та [PERSON] (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір №б/н за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43.20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.1.5. до обов'язків Позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахункам та про здійснені операції по картрахункам. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення заборгованості, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. За незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, згідно п.2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало Позичальнику кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, Позичальник [PERSON] всупереч умовам Договору, а також вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту, оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., в тому числі прострочених обов'язків, передбачених п.2.1.1.12.6.2, п.2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених Тарифів. Згідно п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення боргу має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати каргу) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. З наданого Банком суду розрахунку слідує, що у зв'язку з порушенням Позичальником зобов'язань, станом на 20.09.2018 року вона має заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.08.2011 року у розмірі 13 572,98 грн., яка складається з наступного: 4754,69 грн. - заборгованість за кредитом; 1176,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7641,58 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Позичальником [PERSON] умов Договору, а відповідач жодних доказів відсутності у неї заборгованості перед Банком не надав, інших заяв, у тому числі про застосування строків давності, як того вимагає ст.267 ЦК України, до суду не подавала, суд вважає, що позовну заяву Банку слід задоволити та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.08.2011 року у розмірі 13 572,98 грн., яка складається з наступного: 4754,69 грн. - заборгованість за кредитом; 1176,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7641,58 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Вирішуючи питання щодо заявлених Банком вимог про стягнення з відповідача нарахованих згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафів в розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 678,65 грн. - штраф (процентна складова), суд не погоджується з таким нарахуванням виходячи з наступного. Судом також встановлено, що за порушення Позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором Банк одночасно нараховано пеню та штрафи. Окрім того, штраф (процентна складова) нараховано в тому числі і на пеню. Отже, позивач просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (порушення позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В той же час, згідно правової позиції Верховного суду України від 21.10.2015 року у справі за № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафів, а саме: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 678,65 грн. - штраф (процентна складова) за порушення грошових зобов'язань. За таких обставин, позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved