Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

АТ «Райффайзен БанкАваль»\~\~звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 23.05.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/5554/82/31223, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 26900 доларів США до 23.05.2018, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 26.05.2008, між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки. Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно двохкімнатна квартира, загальною площею 39.5 кв.м., в т.ч. житловою - 27.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири. Згідно умов п. 1.2. договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі\~194386 гривень. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк має право захистити своє право за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно. У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, станом на 25.01.2021, заборгованість останнього перед банком становить 73671.48 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 26900 доларів США та заборгованості по відсоткам у сумі 46771.48 доларів США. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки двохкімнатну квартиру, загальною площею 39.5 кв.м., в т.ч. житловою - 27.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири. Представник банку надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просить задовольнити позов в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 23.05.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/5554/82/31223, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 26900 доларів США, зі сплатою 14 % річних, строком до 23.05.2018 року. В якості забезпечення виконання зобов`язання, 26.05.2008, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до пп. 1.2. предметом іпотеки є нерухоме майно двохкімнатну квартиру, загальною площею 39.5 кв.м., в т.ч. житловою - 27.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири.\~\~\~Підпунктами 5.1. та 5.2. договору іпотеки у разі порушення основного зобов`язання або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Відповідно до пп. 5.5.1. у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договором встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/5554/82/31223 від 23.05.2008 вбачається, що станом на 25.01.2021 року існує заборгованість становить 73671,48 доларів США, яка включає в себе заборгованість по кредиту у сумі 26900 доларів США та відсоткам у сумі 46771,48 доларів США. 11.02.2021 року [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка відповідачем на момент розгляду справи залишена поза увагою. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст ст. 525, 526 ч. 1, 530 ч. 1\~ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 612 ч. 1 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2\~ст. 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно\~ст. 1049 ч. 1 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 цього ж Закону\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Пунктами 40 та 48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546 цс 19) від 19 травня 2020 року, визначено, що наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб,передбачений законодавством. З метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. За таких обставин, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором банку слід надати дозвіл на звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь банку слід стягнути судовий збір у сумі 4050.00 гривень. Тому,

Outcome: approved