Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступне. 14 липня 2007\~ року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~\~ Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від спільного шлюбу мають дитину- Зюкова М.Б., [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинено через постійні сварки, які відбувались в присутності дитини. Крім того, на даний час спільне господарство не ведуть , проживають окремо. Також вказувала, що дитина проживає та буде проживати з нею, відповідач після фактичного припинення шлюбних відносин матеріально їй та спільній дитині не допомагає, участі у її вихованні дитини не приймає, а тому у неї не має можливості самій утримувати неповнолітнього сина.\~ Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача\~ аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 25% з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, але просив зменшити розмір аліментів заявлених позивачем у звязку з тим, що він на даний час не працює. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено,\~ що 14 липня 2007 року\~ між [PERSON] (дошлюбне прізвище Чаленко) [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO], укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 856, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 030508 від 14 липня 2007 року\~\~(а.с. 18). Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують.\~ Сторонами вживались заходи до примирення, але позитивного результату вони не дали, примирення не досягнуто. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~\~та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України\~ та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе,\~ суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. \~\~Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сімя розпалась остаточно,\~\~ подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також інтересам їх дитини, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської\~\~гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі, стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього та позивача, а також ту обставину, що відповідач працездатний, не інвалід, має можливість працювати\~\~та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON],[INFO] у розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 16 березня 2018 року - дня звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved