Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк»(далі Банк) 08 січня 2019 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 24 жовтня 2006 року [PERSON]підписала заяву та отримала кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом та погодилася, що вказана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, станом на 02 грудня 2018 року загальна сума заборгованості становить 19 703 грн. 44 коп., яка складається з: 2 041 грн. 42 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 16 247 грн. 57 коп. заборгованості за пенею, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 914 грн. 45 коп. процентної складової штрафу. Тому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості та сплачені судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та вказала, що вона частково сплатила заборгованість, останній раз 20 лютого 2019 року. Вона намагалася вирішити спір добровільно, але представник Банку запропонував їй сплатити 10 000 грн. заборгованості, яку вона вважає завеликою. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги Банку необхідно задовольнити частково. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Докази, які були надані суду, свідчать про наступне. Відповідно до заяви від 24 жовтня 2006 року (а.с. 11) та пояснень [PERSON], остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та висловила згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 12-26) позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, згідно розрахунків (а.с. 6-8, 9-10) станом на 02 грудня 2018 року загальна сума заборгованості за договором б/н від 24 жовтня 2006 року становить 19 703 грн. 44 коп., яка складається з: 2 041 грн. 42 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 16 247 грн. 57 коп. заборгованості за пенею та 1 414 грн. 45 коп. заборгованості по судовим штрафам. Заборгованість за тілом кредиту у розрахунку не зазначена, отже суд вважає, що вона відсутня. Однак суд не погоджується з вказаним розрахунком в частині нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту та штрафів з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до Розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»с. Новокраснянка Кремінського району Луганської області визнано населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги, що з розрахунку Банку неможливо з'ясувати, за який період нарахована пеня, отже суд вважає за необхідне виключити із загальної суми заборгованості за кредитом всю суму заборгованості за пенею, нараховану згідно розрахунку, та суму штрафів у загальному розмірі 1 414 грн. 45 коп. Крім того, після звернення Банку до суду з цим позовом відповідачем у добровільному порядку була частково погашена сума заборгованості за кредитом у розмірі 1 000 грн., яку суд також вважає за необхідне відрахувати від загальної суми заборгованості. Отже з відповідача на користь Банку необхідно стягнути: 19 703 грн. 44 коп. - 16 247 грн. 57 коп. /заборгованість за пенею/ - 1 414 грн. 45 коп. /заборгованість по штрафам/ - 1 000 грн. /добровільно погашена заборгованість/ = 1 041 грн. 42 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 762 грн., який відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно від задоволеної частини вимог (1 041 грн. 42 коп. х 100% / 19 703 грн. 44 коп. = 5,29%; 1 762 грн. х 5,29 / 100 = 93 грн. 21 коп.), тобто у розмірі 93 грн. 21 коп.

Outcome: partial