Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 18.07.2009 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.10.2011 року шлюб між ними розірвано. Після фактичного припинення шлюбних відносин (липень - серпень 2011 року) дитина фактично не бачить свого батька, відповідач ніяким чином не піклується про дочку, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться розвитком дочки, її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. А тому, на підставі ст.164 СК України, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ізяславського районного суду від 18.03.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також зобов`язано орган опіки і піклування Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, її батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Ухвалою Ізяславського районного суду від 26.06.2020 року підготовче провадження у справі було закрите, а справа призначена до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання позивача щодо виклику в судове засідання при розгляді справи по суті свідків. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, та просили суд їх задовольнити. Також, позивач вказала про наявність рішення суду, за яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи в суді виконавчий лист за даним рішенням направлено для виконання до органів виконавчої служби. Відповідач, повідомлений про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Ізяславської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. Вподаному під час підготовчого провадження клопотанні просив про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 18.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, який було розірвано рішенням Ізяславського районного суду від 12.10.2011 року, яке набрало законної сили 25.10.2011 року. Крім того, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 19.10.2013 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2009 року вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки від 22.01.2020 року №130, виданої Ізяславською міською радою Хмельницької області до складу сім`ї [PERSON] , зареєстрованих за адресою [ADDRESS] входять: батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Ізяславського навчально - виховного комплексу «ЗОШ І ст. - дитячий ясла - садок комбінованого типу №6» від 31.01.2020 року №12, [PERSON] - батько [PERSON] , учениці 4-Б класу вказаного комплексу, не бере участі у вихованні дитини. Також, характеристикою, складеною даним навчальним закладом на [PERSON] , стверджується зокрема, що [PERSON] виховує мама. Дитина завжди доглянута, охайна, забезпечена усім необхідним. Батько не приділяє дівчинці уваги та не бере участі у шкільному житті [PERSON] . Всі питання, пов`язані з шкільним життям дитини у школі, мама вирішує самостійно, без участі батька. Згідно протоколу індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] від 28.02.2020 року, відсутність постаті батька на малюнку свідчить про слабкий емоційний контакт дівчинки з ним. Значущою особою в сім`ї є мама. Відсутність батька на малюнку говорить про те, що він є малозначущим для дівчинки, або про конфліктність взаємин дитини з ним, про негативні емоції щодо нього. У висновку органу опіки та піклування Ізяславської районної державної адміністрації від 22.06.2020 року №42/32-35-1118/2020 вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Допитана в присутності психолога [PERSON] в судовому засіданні малолітня [PERSON] зазначила, що батька [PERSON] зовсім не пам`ятає, з батьком не спілкується, будь - яких стосунків з ним не підтримує. Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні психологом [PERSON] , яка працює на посаді фахівця із соціальної роботи Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з [PERSON] нею неодноразово проводились бесіди, батька [PERSON] вона не знає, в судовому засіданні сказала правду, хоча через такі стосунки з останнім дещо закрита. Сам відповідач з психологом [PERSON] на співпрацю в питанні щодо дитини не йшов, коли вона при виконанні своїх обов`язків намагалась допомогти дитині, якимось чином налагодити стосунки між нею та батьком. Допитані в судовому засіданні окремо один від одного свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, вказали, що ніколи не бачили відповідача з донькою. Були свідками частих сварок [PERSON] з позивачем та її батьком. Зазначили, що відповідач не допомагає позивачу виховувати доньку, зовсім не цікавиться дитиною, хоча [PERSON] не забороняє йому бачитися з донькою. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У ст.12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідно в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Таким чином, в матеріалах справи містяться переконливі докази такої поведінки [PERSON] , яка свідчить про його свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, зокрема, відповідач з 2011 року не проявляє жодної ініціативи з приводу спілкування з дитиною, не цікавиться її фізичним і духовним розвитком, не забезпечує її матеріально. Судом також враховано інтереси дитини, її ставлення до вирішення своєї долі, бажання подальшого проживання спільно з матір`ю, відсутність жодних обставин, які б пов`язували її з батьком, крім кровного споріднення. Відповідач протягом тривалого часу не проявляв до дитини батьківської любові та турботи, не цікавився її бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з донькою. Батьківство [PERSON] щодо дочки [PERSON] має формальний характер, який жодним чином не відповідає меті інституту батьківства, не сприяє забезпеченню прав та інтересів дитини. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, нести за неї батьківську відповідальність, на що вказує відсутність з його боку будь-яких дій, спрямованих на спілкування з дитиною. При цьому судом береться до уваги наявна в матеріалах справи копія заяви [PERSON] від 04.11.2013 року, якою він дає вільну і безумовну згоду на удочеріння його дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1984 року народження, з присвоєнням їй прізвища та по батькові удочерителя, що вказує на відсутність у відповідача будь-якого бажання зберегти стосунки між ним та дитиною та його самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, враховуючи необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved