Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість по кредитному договору б/н від 19.10.2010 в розмірі 12816,95 грн., відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 19.10.2010 [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] у користування кредитні кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Жорник М.С. підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи заперечував проти заявлених позовних вимог, вважав, що банком пропущений строк для звернення до суду, оскільки строк дії картки сплинув ще у 2012 році і лише через 5 років було подано позов до суду. Також відповідач вважав за необхідне застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені, штрафів, вказував на необґрунтованість розміру заявлених відсотків. У судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.10.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останньому надано в розпорядження кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» 01.11.2012 о 12-22 годині у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] було видано кредитну картку, строк дії якої встановлений листопад 2015 року включно. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В порушення умов договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого перед банком виникла заборгованість. Станом на 04.12.2016 [PERSON] має заборгованість в розмірі 12816,95 грн., з яких 485,07 грн. - заборгованість за кредитом, 8445,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800,00 грн. - заборгованість за пенею, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 586,52 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позиція відповідача про пропуск банк строку позовної давності спростовується наявними у справі доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, по процентам та комісії обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення нарахованої пені та штрафів за неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З аналізу даної норми, а також положень ст. 61 Конституції України, кредитор має обрати лише один вид неустойки при порушенні боржником свого зобов'язання. При цьому, підстави виникнення права на неустойку визначені у ст. 550 ЦК України, а саме право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Відповідно до положень ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку банку вбачається, що розмір пені значно перевищує (у п'ять разів) суму заборгованості за тілом кредиту, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки у вигляді пені до розміру тіла кредиту. При цьому суд враховує особу позичальника, виконання ним до певного часу взятих на себе грошових зобов'язань, що є обставинами, які мають істотне значення для вирішення даного спору. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial