Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що на підставі укладеної 21 листопада 2016 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) [PERSON] отримав кредит у розмірі 6061,72 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, згідно якого позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 03.02.2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 12322,72 грн., із яких: 4002,06 грн. - заборгованість за кредитом; 1641,69 грн- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5602,80 грн. - заборгованість за пенею, 1076,17 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати у розмірі 2021 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному об`ємі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.40). Відповідач [PERSON] на розгляд справи двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, відзив на позов не подавав (а.с.50,54-56). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н від 21 листопада 2016 року [PERSON] отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 6061,73 грн. строком на 6 місяців з 21.11.2016 року по 31.05.2017 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі, в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,083% в місяць на суму залишку кредиту. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, згідно якого позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом в сумі 1048,94 грн.(а.с.6-7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» /п.2 Статуту АТ КБ «ПриватБанк»/ (а.с.37-38). З п.2.5. Генеральної угоди вбачається, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками, винагороди відповідно до Генеральної угоди і Умов та правил (а.с.7). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як вбачається з розрахунку позивача (а.с.5), станом на 03.02.2020 року у [PERSON] утворилась заборгованість по сплаті кредиту на загальну суму 12322,72 грн., із яких: 4002,06 грн. - заборгованість за кредитом; 1641,69 грн- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5602,80 грн. - заборгованість за пенею, 1076,17 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в Генеральній угоді строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми тіла кредиту - 4002,06 грн. та процентів за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 21 листопада 2016 року по 31 травня 2017 року в сумі 270,21 грн. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням в сумі 4271,27 грн (4002,06+270,21=4271,27), яка складається із суми позики - 4002,06 грн. та процентів за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 21 листопада 2016 року по 31 травня 2017 року в сумі 270,21 грн, є доведеною та підлягають задоволенню. Перевіряючи вимогу позивача в частині стягнення процентів за користування кредитом за період 01 червня 2017 року по 03 лютого 2020 року в сумі 1371,48 грн. (1641,49 -270,21 = 1371,48) суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеної сторонами Генеральної угоди №б/н від 21.11.2016 року АТ КБ «ПриватБанк», як фінансова установа, надало позичальнику суму кредиту, а останній зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі 31 травня 2017 року. Таким чином, позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 31 травня 2017 року. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом в сумі 1371,48 грн. включає період з 01 червня 2017 року по 03 лютого 2020 року, який виходить за межі строку кредитування (а.с.5). Оскільки після закінчення строку кредитування у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01 червня 2017 року по 03 лютого 2020 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки, а саме: пені за період з 31.03.2017 р. по 03.02.2020 р. в розмірі 5602,80 грн. та штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в розмірі 1076, 17 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до п.2.8. Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі, який вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення (а.с.6). Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., позичальник сплачує Банку пеню - 30 %, яка нараховується за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. /одноразово/ (а.с.28 зворот). Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав, сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1076 грн. 17 коп.(а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх обов`язків зі сплати кредиту відповідно до норм діючого законодавства та умов Генеральної угоди позивачем було нараховано відповідачу неустойку: пеню за період з 31.03.2017 р. по 03.02.2020 р. в розмірі 5602,80 грн. та штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в розмірі 1076, 17 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному об`ємі. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 21.11.2016 року щодо своєчасності повернення кредиту та плати за користування кредитом належним чином не виконував, то є підстави для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в сумі 10951,24 грн. /4002,06+270,21+ 5602,80+1076,17 =10951,24/. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №ІНВ94В31ВЕ від 04.03.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн. (а.с.1). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 10951,24 грн. 06 коп, що складає 88,87 % від позовних вимог, тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь Банку складає 1868,05 грн. /2102 грн. х 88,87% : 100% = 1868,05/.

Outcome: partial