Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

АТ «Мегабанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафу за кредитним договором, посилаючись на те, що між банком та [PERSON] 25 липня 2018 року було укладено кредитний договір. №68-022-850-2-18-Г, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 24 663,68 грн., на строк з 25 липня 2018 року по 23 липня 2021 року включно, зі сплатою 15 % річних. Позивач перед відповідачем свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти на строк з 25 липня 2018 року по 23 липня 2021 року включно, в розмірі 24 663,68 грн., що підтверджується особистим підписом [PERSON] в заяві на видачу готівки від 25 липня 2018 року. Відповідачем свої зобов`язання перед АТ «Мегабанк» за кредитним договором виконуються неналежним чином. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. У розділі 2 кредитного договору наведено визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним та вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки. Графік платежів наведено у додатку №1 до договору, який є невід`ємною його частиною. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк». Згідно з п. 5.5.кредитного договору своїм підписом [PERSON] підтверджує, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті банку та/або у відділеннях банку, а також умовами договору, ознайомлений і згодний. Відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору погашення кредитної заборгованості та сплату процентів позичальник здійснює ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів здійснюється відповідачем щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно до п. 6.2.3. Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк» проценти за користування кредитом сплачуються відповідачем щомісяця в залежності від форми (стандартна/ануїтетна), визначеної договором. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п. 2.8. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми кредиту. Відповідно до п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог пункту 3.2.3 кредитного договору, своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за період з 01.10.2018 року по 31.05.2019 року включно, що підтверджується банківськими виписками з особових рахунків Відповідача № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , - за період з 25.07.2018 року по 31.05.2019 року. Відповідачем перед позивачем виконання зобов`язання за кредитним договором було забезпечено неустойкою. У відповідності до ч. І ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Позивач посилається на те, що сума несплаченого штрафу у розмірі 45% від суми отриманого кредиту становить 11 098,66 грн. Відповідно до пункту 6.7.1. Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк» позивач має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії у випадку порушення відповідачем умов кредитного договору. Однак до цього часу відповідач заборгованість за договором не сплатив. Таким чином станом на 01.06.2019 р. заборгованість за кредитним договором №68-022-850-2-18-Г від 25.07.2018р. становить 34807,79 гри. та складається з заборгованості за тілом кредитом\~ - 22 989,46 грн., заборгованість за процентами - 5,88 грн.,комісія - 713,79 грн.,штраф за кредитним договором - 11 098,66 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №68-022-850-2-18-Г від 25.07.2018 р. в розмірі 34 807,79 грн., а саме що складається 34807,79 гри. та складається з заборгованості за тілом кредитом\~ - 22 989,46 грн., заборгованість за процентами - 5,88 грн.,комісія - 713,79 грн.,штраф за кредитним договором - 11 098,66 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.08.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність , проти заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення якого позивач не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] 25 липня 2018 року було укладено кредитний договір. №68-022-850-2-18-Г, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 24 663,68 грн. на строк з 25 липня 2018 року по 23 липня 2021 року включно, зі сплатою 15 % річних. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. АК «Мегабанк» перед [PERSON] зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти на строк з 25 липня 2018 року по 23 липня 2021 року включно, в розмірі 24 663,68 грн., що підтверджується особистим підписом [PERSON] в заяві на видачу готівки від 25 липня 2018 року. Відповідачем свої зобов`язання перед АТ «Мегабанк» за кредитним договором виконуються неналежним чином. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. У розділі 2 кредитного договору наведено визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним та вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки. Графік платежів наведено у додатку №1 до договору, який є невід`ємною його частиною. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору означений договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк». Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п. 5.5.кредитного договору своїм підписом [PERSON] підтверджує, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті банку та/або у відділеннях банку, а також умовами договору, ознайомлена і згідна. Відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору погашення кредитної заборгованості та сплату процентів позичальник здійснює ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів здійснюється відповідачем щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 6.2.3. Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк» проценти за користування кредитом сплачуються відповідачем щомісяця в залежності від форми (стандартна/ануїтетна), визначеної договором. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п. 2.8. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми кредиту. Відповідно до п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Судом встановлено, що [PERSON] в порушення вимог пункту 3.2.3 кредитного договору, своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за період з 01.10.2018 року по 31.05.2019 року включно, що підтверджується банківськими виписками з особових рахунків Відповідача № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , - за період з 25.07.2018 року по 31.05.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. [PERSON] перед позивачем виконання зобов`язання за кредитним договором було забезпечено неустойкою. Відповідно до ч. І ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ч. 2 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Сума несплаченого штрафу у розмірі 45% від суми отриманого кредиту становить 11 098,66 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання і настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової-частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до пункту 6.7.1. Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк» позивач має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії у випадку порушення відповідачем умов кредитного договору. Судом встановлено, що [PERSON] заборгованість за договором не сплатила. Станом на 01.06.2019 р. заборгованість за кредитним договором №68-022-850-2-18-Г від 25.07.2018р. становить 34807,79 гри. та складається з заборгованості за тілом кредитом\~ - 22 989,46 грн., заборгованість за процентами - 5,88 грн., штраф за кредитним договором - 11 098,66 грн. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь користь акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №68-022-850-2-18-Г від 25.07.2018 р. в сумі 34 094 грн., що складається з заборгованості за тілом кредитом - 22989,46 грн., заборгованість за процентами - 5,88 грн., штраф за кредитним договором - 11 098,66 грн. Суд також приходить до висновку, що не підлягає стягненню 713,79 грн. - комісія , що суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013, зазначено, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, як зазначив Верховний Суд України 16 листопада 2016 року за результатами розгляду справи № 6-1746цс16 в правовій позиції: «Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо)». Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial