Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 21 лютого 2014 року йому стало відомо що будинок розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], розташований на земельній ділянці, яка йому не належить та, що 17.01.2014 року приватним нотаріусом [PERSON] посвідчене право власності на зазначене домоволодіння ПАТ «Укркомунбанк» та наданий витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивач вважає, що посвідчення права власності провадилось з чисельними порушеннями законодавства, а саме посвідчено на підставі акта про передачу майна стягувачу, тоді як підставою для оформлення права власності є і постанова, затверджена начальником відділу ДВС, порушення п.6 ст. 120 ЗК України щодо відсутності кадастрового номеру земельної ділянки, яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Позивач вважає, що внаслідок посвідчення права власності та державної реєстрації права власності на домоволодіння ПАТ «Укркомунбанк» посягає на власність позивача - земельну ділянку. В зв'язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач - приватний нотаріус Новоайдарського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у позові у повному обсязі, посилаючись на законність своїх дій щодо видачі свідоцтва від 17.01.2014 року. Відповідач - ПАТ «Укркомунбанк» в особі представника [PERSON], позовні вимоги не визнала, в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що приватний нотаріус [PERSON] при видачі свідоцтва від 17.01.2014 року, діяла, дотримуючись вимог закону. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач - Відділ державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції, уповноваженого представника в судове засідання не направив, надав суду клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника, залишає розгляд питання за даним позовом на розсуд суду. Заслухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва від 17.01.2014 року приватний нотаріус [PERSON] на підставі статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, посвідчила, що ПАТ «Український комунальний банк» належить на праві власності майно, яке складається з домоволодіння з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16294715 від 17.01.2014 року у реєстрі зареєстровано за ПАТ «Український комунальний банк» домоволодіння з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 40900002106 на ім'я [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,85 га, розташовану на території Муратівської сільської Ради Новоайдарського району Луганської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Ч. 3 ст. 72 Закону України «Про нотаріат» свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів видаються на підставі акта про продаж будинку (квартири) з прилюдних торгів чи акта про те, що будинок (квартира) залишено за стягувачем у зв'язку з тим, що торги не відбулися. (Частина третя статті 72 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3201-IV (3201-15) від 15.12.2005). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на той факт, що підставою для оформлення права власності є не тільки акт прийому - передачі, затверджений начальником виконавчої служби, а й постанова, затверджена начальником виконавчої служби, що нотаріусом не було враховано, тобто, на думку позивача, посвідчення права власності відбулося за відсутності необхідних документів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, які б доводили факт незаконності дій приватного нотаріуса [PERSON] Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed