Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

АТ «Укрсоцбанк» 06.09.2019 року звернулося до суду із позовною заявою, в якій просили визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти зазначених осіб з реєстраційного обліку за вказаною адресою в примусовому порядку. Свої вимоги мотивували тим, що між банком «Укрсоцбанк» та [PERSON] 19.10.2006 року укладено іпотечний договір, згідно якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] і відповідно до ст.ст. 37, 38 ЗУ «Про іпотеку» позивач набув права на вказане нерухоме майно. З 12.12.2018 року позивач є одноособовим власником зазначеної вище квартири. Однак у вказаній квартирі наразі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній час реєстрація в помешканні сторонніх осіб перешкоджає позивачу користуватися власним майном, позбавляє можливості відчужити своє майно, чим порушуються його права як власника квартири. В порядку усунення перешкод у здійснені ним, як власником, права користування та розпорядження своїм майном просить позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням за вказаною адресою та зняти зазначених осіб з реєстраційного обліку у примусовому порядку. В добровільному порядку вирішити спір немає можливості. З метою захисту своїх майновий прав змушений звернутись до суду. Протокольною ухвалою суду від 16.12.2019 року замінено позивача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк». У відзиві представник [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, оскільки строк дії іпотечного договору визначено до 18.10.2021 року, тому його дія не закінчилась. Також його довіритель, хоча і перестала бути членом сім`ї наймача, продовжувала проживати у спірному приміщенні, тому має такі ж права і зобов`язання як наймач та члени його сім`ї (а.с. 46-47). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити повністю з підстав, у ньому зазначених. Відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Представник [PERSON] , яка є законним представником неповнолітньої [PERSON] , в судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні позову, з мотивів, викладених у відзиві. Представник органу опіки і піклування з метою захисту прав неповнолітньої [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового засіданні, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Правонаступником акціонерного товариства «Укрсоцбанк», як вбачається з даних ЄДРПУО, відповідно до рішення загальних зборів акціонерів про реорганізацію шляхом приєднання є акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с. 62-71, 99-102). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5-7) Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» з 12.12.2018 року є одноособовим власником квартири [ADDRESS] відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», тобто після звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначена вище квартира 19.10.2006 року була передана в іпотеку [PERSON] (рідний брат відповідача [PERSON] ), який був її одноособовим власником: Ѕ частка на підстві свідоцтва про право власності від 22.12.1998 року, Ѕ частка на підставі договору дарування від 12.10.2006 року (а.с. 11-20, 78). Згідно даних картотеки відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради та довідки АОСББ «Вікторія» відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 38-39). 21.08.2019 року позивач направляв лист відповідачам про усунення перешкод у користуванні майном з вимогою виселитись та знятись з реєстрації, однак питання в добровільному порядку не вирішене (а.с. 21-22). При винесенні рішення по суті справи суд керується наступними нормами права. Стаття 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном. Також відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 387 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою. Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відмову відповідачів у добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника - АТ «Альфа-Банк» - щодо вільного розпорядження своєю власністю. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою і задовольняє позов у вказаній частині. Суд вважає такою, що не ґрунтується на нормах закону, позицію як відповідачів так і органу опіки і піклування щодо невизнання позову, оскільки відповідачі не були власниками зазначеної квартири (мали лише право користування), не оскаржували рішення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та реєстрацію ним за собою право власності на квартиру [ADDRESS] . Зауваження представника відповідача, що на момент розгляду справи не закінчився строк дії іпотечного договору, не мають правового значення для вирішення зазначеного спору по суті, оскільки між банком та іпотекодавцем врегульовано відносини по зверненню стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 4 іпотечного договору № 1 від 19.10.2006 року та відповідачі, хоча і мали такі ж права як попередній власник, однак останній, відчуживши майно, автоматично встатив всі права і обов`язки на вказане житло. Проживання неповнолітньої дитини за вказаною адресою не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позову власника щодо усунення перешкод у користуванні власністю. Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в примусовому порядку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відтак рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, яке набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття їх з реєстраційного обліку. Тобто, зазначена вимога позивача є передчасною. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати пропорційно задоволених вимог підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача, тобто судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1921 грн. необхідно в дольовому порядку стягнути з відповідачів.

Outcome: partial