Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просять: стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 603,08 грн., витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 1921,00 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.05.2019 в м. Ніжин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2170, д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр.. [PERSON] . Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.07.2019, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 КУпАП. З метою відшкодування понесених збитків, пов`язаних із пошкодженням автомобіля ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , власник даного транспортного засобу звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП». Страхове відшкодування в сумі 12603,08 грн. було перераховано потерпілому. Оскільки відповідач скоїв ДТП, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, позивач має право регресної вимоги до відповідача та просить стягнути суму виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 24.03.2020, у порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.06.2018 між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом №АМ/4345229, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] була застрахована АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», строк дії з 15.06.2018 до 14.06.2019 (а.с.8). Як вбачається з копії постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.07.2019, [PERSON] , 03.05.2019 року о 20 год. 24 хв., в м. Ніжин по вул.. Шевченка, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 217030», д.н.з. [NUMBER] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.9 «а», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. За змістом ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні вищезазначеної ДТП та факт керування автомобілем на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння доказуванню не підлягають. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У відповідності до положення п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 29.07.2019 [PERSON] , власник автомобіля марки «ВАЗ 217030», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» як до Страховика відповідача про відшкодування шкоди, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7). На підставі заяви та наданих потерпілим документів було складено страховий акт № 405-2339/19 від 30.07.2019, відповідно до якого вищезазначена ДТП була визнана страховим випадком (а.с. 5). Як вбачається з копії платіжного доручення № 3394 від 30.07.2019, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», виконуючи зобов`язання за укладеним Полісом № АМ/4345229, згідно акту № 405-2339/19 від 30.07.2019, виплатила страхове відшкодування потерпілому [PERSON] в сумі 12603,08 грн. (.а.с 6) Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання. Згідно ст. 993 ЦК України та ст.. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що відповідач на час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння і вина відповідача у вчиненні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню, позивач після проведення страхового відшкодування має право регресної вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.4), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved