Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

в вересні 2013 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віндор Плюс» про стягнення штрафних санкцій за договором. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 16 грудня 2011 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 5572. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався у строк не пізніше 20.04.2012 р. продати, а вона купити нежитлове приміщення [ADDRESS]. 07.05.2012 року між нею та відповідачем було укладено договір про внесення змін до попереднього договору від 16.12.2011 року, за яким сторони домовились змінити термін укладення основного договору купівлі-продажу приміщення на 31 серпня 2012 року. Згідно п.2 Попереднього договору відповідач зобов'язався до 31.08.2012 р. набути право власності на приміщення, оформити та зареєструвати його у порядку, передбаченому чинним законодавством України. При цьому не менш ніж за 5 календарних днів до дати укладення повного договору купівлі-продажу відповідач був зобов'язаний надати позивачеві копії правовстановлюючого документа і технічного паспорта на приміщення, а також витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Однак, зазначені документи відповідачем передані так і не були. Відповідно до п.10 Попереднього договору відповідач зобов'язався привести приміщення, що відчужується у обумовлений сторонами стан, не менш ніж за 10 днів до дати укладення основного зговору. На день підписання цієї позовної заяви приміщення, вказане у Попередньому договорі, не збудоване, у відповідача відсутні як правовстановлюючі так і будь-які інші документи на приміщення, вказані у Попередньому договорі. Стан приміщення зовсім не відповідає вказаному у передньому договорі, комунікації у приміщенні відсутні. Відповідно до п.12 Попереднього договору відповідач зобов'язався сплатити позивачеві штраф у розмірі 168 000,00 грн. у разі не укладення договору купівлі-продажу приміщень у визначений строк інших причин, які не залежать від відповідача. Просив відповідно до ст. 635 ЦК України стягнути з відповідача штраф в розмірі 168000,00 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Віндор Плюс» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що вимоги є необґрунтованими, оскільки відповідач не ухилявся від укладення основного зобов'язання, і такий не був укладений не з вини відповідача та з причин, які не залежали від відповідача. Відповідач вживав всіх залежних від нього засобів для оформлення права власності на нежитлове приміщення, неодноразово звертався до ПП «Під ключ» з вимогами про виконання зобов'язань, здачу об'єкта нерухомості в експлуатацію та передачу документів для оформлення права власності відповідача. Зазначив, що Цивільним кодексом України не передбачено сплату неустойки в разі не укладення основного договору, передбаченого попереднім договором. Наявність збитків, завданих позивачу не укладенням основного договору позивачем не доведено, а вимоги про їх відшкодування не заявлялись. Просив у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 16.12.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНДОР ПЛЮС» та [PERSON] був укладений Попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №5572. Відповідно до п. 1 Попереднього договору відповідач зобов'язався у строк не пізніше 20.04.2012 року продати, а позивач - купити нежитлові приміщення [ADDRESS]. 07.05.2012р. між сторонами був укладений Договір про внесення змін до Попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №2065, відповідно до якого строк укладення основного договору був продовжений до 31.08.2012 року Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до п. 12 Попереднього договору, в редакції від 07.05.2012р. передбачено, що у разі ненадання Продавцем документів, вказаних у п. 5 Попереднього договору, невідповідності Приміщень вимогам, вказаним у п.10 Попереднього договору, на дату, вказану в п. 1 Попереднього договору, чи не укладання договору купівлі-продажу Приміщення у визначений строк з інших причин, які залежать від Продавця, Продавець зобов'язується сплатити Покупцю штраф, який становитиме 168 000,00 грн. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Пункт 12 Попереднього договору передбачає виникнення обов'язку позивача сплатити штраф в разі не укладання договору купівлі-продажу Приміщення у визначений строк з причин, які залежать від Продавця. Разом з тим судом встановлено, що Підставою набуття відповідачем прав власності на нежитлові приміщення є Договір №158/24Бнп/щ купівлі-продажу майнових прав від 05.12.2011р., укладений між відповідачем та Приватним підприємством «Під ключ». Відповідно до п. 2.5. цього Договору, ПП «Під ключ» зобов'язалось після введення Об'єкта капітального будівництва в експлуатацію надати відповідачу документи, необхідні для оформлення права власності, а саме Акт вводу в експлуатацію та Технічний паспорт на об'єкт нерухомості. Як встановлено в судовому засіданні, ПП «Під ключ» не були надані документи, необхідні для оформлення права власності Відповідача на нежитлові приміщення і такі не здані в експлуатацію. Даних обставин представник позивача в судовому засіданні не заперечив. Таким чином, суд приходить до висновку, що не укладення основного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення сталося не з вини відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Отже, діюче законодавство України не передбачає іншої відповідальності особи, яка ухиляється від укладання договору, передбаченого попереднім договором, ніж відшкодування збитків та не передбачає сплату штрафу або іншої неустойки. Оцінивши зібрані у справі докази та з урахуванням викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 168 000,00 грн. штрафу за Попереднім договором купівлі-продажу не підлягають задоволенню, оскільки Цивільним кодексом України не передбачено сплату неустойки в разі не укладення основного договору, передбаченого попереднім договором. Наявність збитків, завданих позивачу не укладенням основного договору останнім в порядку ст. 60 ЦПК України не доведена належними та допустимими доказами, вимог про їх відшкодування позивачем не заявлялось, а тому у позові слід відмовити повністю. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed