Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

В вересні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 29.07.2013 року Апеляційним судом Київської області було ухвалено рішення за позовом громадянина Ірану [PERSON], яким було визнано недійсним договір іпотеки від 25.06.2007 року, укладений між позивачкою, громадянином Ірану [PERSON] та відповідачем, в частині зобов'язань [PERSON], оскільки той не розумів значення договору, який підписує, та не мав наміру укладати договір іпотеки. Рішення набрало чинності. Вважає, що оспорюваний договір іпотеки має бути визнаний недійсним, оскільки майно, що передавалось в іпотеку відповідачу, належить позивачці та [PERSON] на праві власності, по ? за кожним, в натурі частки не виділялись, співвласник [PERSON] своєї згоди на укладення такого договору не надав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити. Третя особа до суду не з'явився двічі, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що 02.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №11648, придбали житловий будинок [ADDRESS], у рівних частках кожному. З травня 2007 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом у цивільному шлюбі. 25.06.2007 року [PERSON] і [PERSON] було підписано договір іпотеки, за яким передано в іпотеку відповідачу житловий будинок [ADDRESS], що належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON]. При цьому, [PERSON] є громадянином Ісламської республіки та досконало володіє і спілкується лише перською мовою і взагалі не володіє українською мовою, а його знання англійської мови обмежується побутовим рівнем. У зв'язку з цим, [PERSON] не зрозумів суті правочину із пояснень, наданих [PERSON] 29.07.2013 року колегією суддів Апеляційного суду Київської області ухвалено рішення у справі №22ц-780/3402/13 за позовом [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яким визнано недійсним договір іпотеки від 25.06.2007 року підписаний [PERSON], громадянином Ірану [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині прав і обов'язків [PERSON]. Оскільки предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS], знаходиться у спільній власності [PERSON] та [PERSON], відповідно до чинного законодавства, при укладанні договору іпотеки, [PERSON] було необхідне додержання однієї із умов: або виділення в натурі частки майна [PERSON], яке передається в іпотеку, або нотаріально засвідчена згода її співвласника - [PERSON]. Відповідно до ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Враховуючи те, що [PERSON] не виділяла власну частку майна в натурі, а [PERSON] не надавав нотаріальної згоди на передання в іпотеку житлового будинку, і його обов'язки за договором іпотеки визнано недійсним, вищезазначені вимоги законодавства не були дотримані, а отже мають бути визнані судом не дійсними. Згідно ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Outcome: approved