Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач згідно підписаної заяви №б/н від 27.12.2011 року отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту АТ КБ «ПриватБанк» керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 договору, на підставі яких [PERSON] при укладенні договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання згідно договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористався кредитом, проте взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 10.12.2019 року заборгованість складає 102180,29 грн., з яких: 52651,90 грн. - тіло кредиту; 52651,90 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8848,73 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 35337,74 грн.- нарахована пеня; 550 грн. - штраф (фіксована частина); 4841,92 грн. - штраф (процентна складова). На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також 2102 грн. сплаченого судового збору. Представник КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотанням просить суд розглядати справу у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позов не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 27.12.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг відповідно до умов заяви №б/н, згідно якої відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Таким чином, між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір на умовах, запропонованих банком, у відповідності до якого відповідач одержав кредит. При укладенні даного договору сторони також погодили, що позичальник дає згоду щодо встановлення кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку (п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 вказаного договору) на підставі чого, банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 12000 грн. Відповідно до п. 1.1.6.1 договору, сторони погодили, що договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п. 2.1.1.2.10. договору за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Відповідно до п.2.1.1.3.1 договору клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 договору в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1. Згідно до п. 1.1.1.60. договору мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Згідно п. 2.1.1.2.9. договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному втарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок №б/н в національній валюті - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 12000 грн., відповідач скористався кредитною лінією, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 10.12.2019 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 10.12.2019 року заборгованість складає 102180,29 грн., з яких: 52651,90 грн. - тіло кредиту; 52651,90 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8848,73 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 35337,74 грн.- нарахована пеня; 550 грн. - штраф (фіксована частина); 4841,92 грн. - штраф (процентна складова). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У силу ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Отже, у результаті невиконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань, у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 102180,29 грн. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.12.2011 року на загальну суму 102180,29 грн., що виникла станом на 10.12.2019 року. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з`явився, а також ним не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved