Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Кобеляцького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до умов укладеного 28.05.2013 року договору, відповідач [PERSON] отримав у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 30.09.2018 року за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 178037,91 грн., яку позивач прохає суд стягнути із відповідача. Крім цього, представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» прохає стягнути із відповідача понесені судові витрати. Представник позивача, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 28.05.2013 року на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] відкрито рахунок у акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» та видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом (а.с. 6-31). Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 30.09.2018 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 178037,91 грн., яка складається із: - заборгованість за кредитом - 14003,53 грн.; - заборгованість по процентам 100363,77 грн. (а.с. 5). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного слід стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за користування кредитом. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved