Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12913,43 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28.10.2011 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися внески на погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2020 року має заборгованість в сумі 12913,43 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 976,57 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 10536,86 гривень, пені в сумі 1400,00 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути за відсутності представника позивача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28.10.2011 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту. Взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту відповідач порушила і станом на 31.08.2020 року відповідно до розрахунку позивача створив заборгованість в сумі в сумі 12913,43 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 976,57 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 10536,86 гривень, пені в сумі 1400,00 грн.. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено анкетою-заявою, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт, довідкою про умови кредитування, умовами та правилами надання банківських послуг, наданими позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості в сумі 12913,43 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 976,57 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 10536,86 гривень, пені в сумі 1400,00 грн. є обґрунтовані, оскільки відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, який не повертає. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved