Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 08 липня 2014 року померла мати позивачів [PERSON], а 07 серпня 2015 року помер їх батько. Після смерті батьків залишалась спадщина на житловий будинок № 128 по вулиці Комінтерна в м. Ізюмі Харківської області. Спірний будинок був придбаний покійними батьками 04 листопада 1980 року, які на той момент перебували у шлюбі. В 1999 році батьки розлучились. 06 вересня 2014 року покійний [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON] Оскільки Ізюмська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку, після смерті [PERSON], [PERSON] не бажає оформляти спадщину по заповіту після смерті [PERSON], а [PERSON] є інвалідом ІІ групи, а тому має право на обовязкову частину у спадщині, просять суд ухвалити рішення про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 128 по вулиці Комінтерна в м. Ізюмі Харківської області по 1/2 частині після смерті [PERSON] і по 1/2 частині після смерті [PERSON] Відповідач, Ізюмська міська рада Харківської області, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього представником відповідача були надані письмові заперечення, які не були їм підписані, а тому суд до уваги їх не бере. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] померла 08 липня 2014 року ( а.с.23), [PERSON] помер 07 серпня 2015 року ( а.с.22). Позивачі по справі є рідними братом і сестрою, після смерті [PERSON] і [PERSON] ( а.с.10-11). [PERSON] 11 січня 2002 року одружилась і після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.13). [PERSON] є інвалідом ІІ групи (інвалід з дитинства), що підтверджується копією пенсійного посвідчення і довідкою МСЕК ( а.с.7-8). 04 листопада 1980 року [PERSON] купив цілий житловий будинок з прилеглими дворовими будівлями, що знаходиться в м. Ізюмі Харківської області, вул. Комінтерна,128, жила площа якого складає 35,6 кв.м., сарай під літерою «Б», на земельній ділянці 3020 кв.м., який був посвідчений Ізюмською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-1771( а.с.14). Житловий будинок № 128 по вулиці Комінтерна в м. Ізюмі Харківської області належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується витягом про Державну реєстрацію прав ( а.с.16). Вартість спірного будинку згідно довідки комунального підприємства « Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» складає 298\~032 гривень ( а.с.18). [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі в період з 27 листопада 1966 року по 06 липня 1999 року ( а.с.12,24). 06 вересня 2014 року [PERSON] все своє майно заповідав своєму синові, [PERSON], що підтверджується копією заповіту, який був посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2015 ( а.с.26). Із ксерокопії спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла 08 липня 2014 року в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини звернулись її діти: [PERSON] і [PERSON] ( спадкова справа № 352/2014). Крім цього, позивачі по справі звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 07 серпня 2015 року ( спадкова справа 487/2015). Ізюмська державна нотаріальна контора листом від 11 лютого 2016 року повідомила [PERSON], що його частина після смерті батька складає 3/8 ( 1/2-1/8). Донька спадкодавця, [PERSON], на день смерті батька була інвалідом ІІ групи, а тому має право на обовязкову долю в спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, яка складається з 1/8 частин ( 1/2:2х1/2) ( а.с.3 спадкової справи 487/2015). Із висновку комунального підприємства «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що прибудова «а-3» є самочинним будівництвом (а.с.128 інвентаризаційної справи). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7). Таким чином, позивачі мають право (не позбавлені можливості) одержати свідоцтво про право власності на частину у спадщині в порядку спадкування, як за законом, так і за заповітом відносно домоволодіння № 128 по вулиці Комінтерна в м. Ізюмі Харківської області в Ізюмській державній нотаріальній конторі, що відповідає вимогам глави 86 ЦК України і Закону України «Про нотаріат» встановленої законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикції діяльності судів та нотаріусів. Позивач, [PERSON], у відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України не позбавлений можливості звернутися в нотаріальну контору з заявою про відмову від прийняття спадщини. Частини кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право у виді частки в натурі ( ч. 1, ч. 2 ст. 1278 ЦК України). Позивачі по справі не позбавлені можливості скласти угоду про розподіл спадкової маси в нотаріальній конторі. При таких даних, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed