Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 31 серпня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1, 8298 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тульчинскього району Вінницької області. Він відноситься до спадкоємців першої черги за законом, спадщину після смерті батька прийняв. Крім нього іншими спадкоємцями за законом після смерті батька є його мати та сестра, які від належної їм частки в спадковому майні відмовились, подавши про це нотаріусу відповідні заяви. Оформити своє право на спадщину на земельну ділянку позивач не в змозі, оскільки після смерті батька не зберігся оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку, який є правовстановлюючим документом. У звязку з чим позивачеві нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Інакше, як в судовому порядку, захистити своє право позивач не в змозі, а тому звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 1,8298 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 0524382900:02:000:0025. Також просили залишити судові витрати за позивачем. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тульчинського району Вінницької області та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - реєстраційної служби Тульчинського РУЮ Вінницької області в судове засідання не зявилися. Від них до суду надійшли заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] вони визнають, не заперечують проти задоволення позову та просять розглянути справу у їх відсутність. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача та третьої особи на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 1,8298 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тульчинського району Вінницької області, кадастровий номер 0524382900:02:000:0025 належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 081278, виданого Тульчинською районною державною адміністрацією 18 лютого 2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 24 (а.с.6), копія якого засвідчена Відділом Держгеокадастру у Тульчинському районі Вінницької області, оглянута в судовому засіданні. Факт належності земельної ділянки площею 1,8298 га, кадастровий номер 0524382900:02:000:0025, на праві власності [PERSON] підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.03.2016 року, де зазначено, що документом, який посвідчує право власності є Державний акт від 18 лютого 2003 року ВН 081278 (а.с. 7). Згідно Висновку оцінювача про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] сільської ради Тульчинського району Вінницької області, кадастровий номер 0524382900:02:000:0025 від 14 березня 2016 року, експертна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 36\~718 грн.(а.с. 10-19). З копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 294649, виданого 01 вересня 2014 року виконкомом [PERSON] сільської ради Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що 31 серпня 2014 року помер батько позивача, [PERSON] (а.с. 68). Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 28 лютого 1987 року серії ІІІ-АМ № 449357 (а.с. 69). Згідно довідки № 538 від 09 березня 2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 1, 8298 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тульчинського району Вінницької області та спадкоємцями останнього за законом залишилися син [PERSON], дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 82). З копії спадкової справи № 752/2014 судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] та його сестра [PERSON], які також є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]Д, від належної їм частки в спадковому майні відмовились, подавши про це нотаріусу відповідні заяви (а.с. 59, 65). Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька підтверджується, зокрема, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2015 року, виданого на ? частини житлового будинку по вул. Червоноармійській, 104 в с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області та посвідченого державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 80). Судом також встановлено, що постановою державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 12 березня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території [PERSON] сільської ради Тульчинського району Вінницької області, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. (а.с.32). За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Так, при розгляді справи знайшли підтвердження факти того, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцеві, [PERSON], на праві власності та станом на час відкриття спадщина входила до складу спадкового майна. Позивач [PERSON] спадщину після смерті батька, як спадкоємець першої чергм за законом прийняв, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились у встановленому законом порядку, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві відмовлено згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в інший спосіб захистити своє право позивач не має можливості. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. \~

Outcome: approved