Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач-1) та ПрАТ «Просто-страхування» (далі по тексту - відповідач-2), у якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь 65300,77 грн. як вартість матеріального збитку, з урахуванням зносу та стягнути з відповідача-1 121057,77 грн. матеріального збитку та 75000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.05.2019 року в місті Умань відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Lexus LX 470» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача та транспортного засобу ВАЗ 111830, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Так, у зазначеній ДТП, транспортний засіб «Lexus LX 470» д/н [NUMBER] , який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року справі № 705/2113/19 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 111830, д/н [NUMBER] на момент вчинення ДТП була забезпечена Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/4265910 від 11.07.2018 року у ПрАТ «Просто-страхування». Згідно із висновком ТОВ «Клевер Експерт» щодо вартості матеріального збитку № 290/05-19, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus LX 470» д/н [NUMBER] склала 186358,54 грн., а вартість матеріального збитку з урахуванням зносу склала 65300,77 грн. Разом із тим, у добровільному порядку відповідачі відмовились відшкодувати завдану шкоду позивачу. Посилаючись на викладене, а також вимоги ст.ст. 1167 ЦК України, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь 65300,77 грн. як вартість матеріального збитку, з урахуванням зносу та стягнути з відповідача-1 121057,77 грн. матеріального збитку та 75000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 17 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 24.07.2020 року. 16.07.2020 року від відповідача-1 надійшов відзив на позов, я кому він просив суд відмовити в задоволенні позову. При цьому зазначав, що дійсно 01.05.2019 року в місті Умань відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Lexus LX 470» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача та транспортного засобу ВАЗ 111830, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При цьому, згідно полісу АМ/4265910 від 11.07.2018 року. цивільно-правова відповідальність відповідача-1 була застрахована у ПрАТ «Просто-страхування», яке в свою чергу відшкодувало позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 46801,65 грн. Відповідач-1 не погодився із висновком ТОВ «Клевер Експерт» щодо вартості матеріального збитку № 290/05-19 від 07.09.2019 року, оскільки такий, на думку [PERSON] не містить зазначення, що його підготовлено для подання до суду. Окрім того, вказаний звіт не відповідає вимогам п.п. 2.4, 4, 5.2., 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. 23.07.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 24 липня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ПрАТ «Просто-страхування», в якому останнім зазначено, що на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у встановлений строку позивачеві було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 46801,65 грн. за вирахуванням суми ПДВ. А тому підстави для задоволення позову до відповідача-2 відсутні. Окрім того, представник відповідача-2 просив суд стягнути з позивача понесені судові витрати в сумі 5000,00 грн. 24.07.2020 року розгляд справи було відкладено на 15.10.2020 року за клопотанням представника позивача. 12.10.2020 року від позивача надішли додаткові пояснення у справі. 15.10.2020 року від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 15.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 05.02.2021 року за клопотанням відповідача. 03.02.2020 року від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 04.02.2020 року клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було залишено без розгляду. 05.02.2021року було оголошено перерву у розгляді справи до 09.03.2021 року. Представник позивача в судовому засіданні 09.03.2021 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач-1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти позову заперечив, у його задоволенні просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 1 травня 2019 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 111830, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем LEXUS LX4709, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку і здійснював поворот ліворуч на вул. Довженка. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.3 Б, 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху. Згідно із постановою Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року справі № 705/2113/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно зі звітом щодо вартості матеріального збитку № 290/05-19 від 07.06.2019 року, складеного ТОВ «Клевер Експерт», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus LX 470» д/н [NUMBER] склала 186358,54 грн., а вартість матеріального збитку з урахуванням зносу склала 65300,77 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 111830, д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була забезпечена полісом № АМ/4265910 від 11.07.2018 року у ПрАТ «Просто-страхування». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Частина 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial