Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором спадкодавця. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 04.03.2011 року було відкрито кредитний рахунок відповідно до Договору про надання банківських послуг №б/н та встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000гривень [PERSON] , котрий [INFO] помер; АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало особі можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту; померлий [PERSON] за життя не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, таке не припиняється у зв`язку із смертю боржника, а переходить до спадкоємця, в даному випадку до [PERSON] , відповідача по справі, яка прийняла спадщину після його смерті, так як постійно проживала із померлим. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на дату смерті боржника перед банківською установою відповідач, як право правонаступник має заборгованість 11110,06грн.; банк просить стягнути із [PERSON] вказану суму та сплачений судовий збір. Позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача і у спрощеному позовному провадженні. Відповідач подала до суду відзив, в якому заперечила проти позовних вимог, вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який 07.04.2014р. було розірвано у судовому порядку за судовим рішенням у справі №452/2634/13; [INFO] [PERSON] помер і внаслідок його смерті відкрилась спадщина щодо прав і обов`язків; спадщину за заповітом прийняла інша особа, а вона не являється спадкоємцем та із заявою до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не зверталася; відтак вона не може бути правонаступником - належним відповідачем у цивільній справі; просила в позові відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд уважає, що в позові слід відмовити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що 04.03.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого АТ КБ «Приватбанк» надало останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 5000грн. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.03.2011 року вбачається, що [PERSON] станом на день смерті заборгував позивачу 11110,06грн., з яких вказана сума саме тіло кредиту. Стаття 526 Цивільного кодексу України регламентує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 Цивільного кодексу України , зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; за ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Виходячи із зазначеної норми встановленню та доведенню у такому спорі підлягають обставини щодо спадкоємництва відповідача після смерті позичальника, наявності спадкового майна та прийняття спадкоємцями спадщини. Позивач як на підставу заявлених вимог покликається на те, що відповідач є спадкоємцем боржника, оскільки така постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де адреса реєстрації місця проживання зазначена [ADDRESS] . Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як відомо із листа Самбірської державної нотаріальної контори №531/01-16 від 25.03.2021 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №64089713 від 25.03.2021р. спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за №342/2020, однак свідоцтва про право на спадщину не видані, спадкоємці не зазначені. Відтак в порушення вимог ст. 81 ЦПК України стороною позивача не представлено належних і допустимих доказів, що відповідач у справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка б прийняла спадщину, чи вчинила будь-які дії для цього. Судом не може братись до уваги як доказ прийняття спадщини відповідачем після смерті [PERSON] лише реєстрація місця проживання відповідача за однією адресою з померлим на час смерті; окрім цього відповідач не може бути спадкоємцем майна позичальника [PERSON] за законом, оскільки шлюб їх розірвано, що вбачається із матеріалів справи; одночасно даних про наявність заповіту на її ім`я матеріали справи не містять. Ураховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено факт прийняття спадщини відповідачем після смерті боржника [PERSON] , не доведено, що відповідач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті останнього. Сам лише факт раніше постійного проживання із померлим не може свідчити про ступінь споріднення з відповідачем, відповідну чергу спадкоємництва чи наявність заповіту на її ім`я. Крім того, позивачем не доведено наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , а відтак, можливість визначення розміру частки відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача боргу за кредитним договором від 04.03.2011р. Із огляду на вищевикладені обставини, суд уважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 11110,06грн. є недоведеними та не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed