Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В березні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/12 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Спадщину після її смерті як спадкоємці за законом першої черги своєчасно прийняли її батьки - позивачі [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яку прийняли за заповітом [PERSON] та обов'язкову долю [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 5/18 часток вказаного домоволодіння, яку своєчасно прийняв по заповіту [PERSON]. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на домоволодіння, вони не можуть оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування по закону по 1/12 частки спадкового домоволодіння після смерті [PERSON], а за [PERSON] 1/3 частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Боянської сільської ради Новоселицького району № 582 від 26 лютого 2018 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] Чернівецької області відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали шестеро осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/6 частці домоволодіння. Житлові будинки та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані до 1983 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Боянській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житлові будинки та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/6 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00019446426 від 24 січня 2018 року вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняли в рівних долях по 1/12 частці домоволодіння як спадкоємці по закону 1 черги її батьки [PERSON] та [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, чим вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Боянської сільської ради № 581 від 26 лютого 2018 року. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/6 частку домоволодіння. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, успадкування здійснюється за заповітом та за законом. Успадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Згідно ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до заповіту, який був складений 02 лютого 2000 року та посвідчений секретарем сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все своє майно. На момент смерті [PERSON] разом із нею у господарстві проживав її чоловік [PERSON], який на той час був пенсіонером, а тому він був непрацездатним і успадкував обов'язкову частку, яка складає 1/9 частини у домогосподарстві. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняли за заповітом на 1/18 частку домоволодіння [PERSON] та обов'язкову долю у спадщині на 1/9 частку домоволодіння її чоловік [PERSON]. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 5/18 часток домоволодіння, а саме на 1/9 частку домоволодіння, яку він успадкував як обов'язкову долю після смерті [PERSON] та 1/6 частку домоволодіння його частку в майні колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 02 лютого 2000 року та посвідчений секретарем сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів позивачу [PERSON] все своє майно. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, оскільки на час смерті постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Боянської сільської ради Новоселицького району № 3697 від 18 грудня 2017 року. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину. Враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями по закону після смерті їх доньки [PERSON], а позивач [PERSON] є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] та [PERSON], спадщину прийняли своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за ними. На підставі ст.ст. 524, 529, 535, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 328, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved