Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 22.02.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 13000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надав Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості та відсотків. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 31.08.2019 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк», яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 12966,43 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у період з 22.02.2008 року по 28.04.2017 рік в розмірі 107858,28 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. У судове засідання АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «Приватбанк» відсутні, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.27). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавав. Оскільки фактичне місце проживання відповідача не відомо, розгляд справи проводиться за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, у зв`язку з чим його виклик здійснювався відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 77). В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, відповідач [PERSON] повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами, та відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] 22.02.2008 року підписав Заяву відповідно до якої виявив бажання оформити платіжну картку кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом 2200 грн. (а.с.10). Підписуючи дану Заяву, позичальник погодився, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було надано кредитну картку (а.с.54), на яку встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 2200 грн., який в подальшому Банком змінювався (а.с.53). Відповідач користувався картками, наданими Банком, про що свідчить виписка по рахунку. Позивач зазначає, що [PERSON] має заборгованість перед Банком в підтвердження якої надав відповідний розрахунок. Згідно до наданого розрахунку заборгованості, станом на 31.08.2019 рік заборгованість відповідача становить 869722,18 грн., яка складається з наступного: 12966,43 грн. заборгованість за тілом кредиту, 850505,75 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6250 грн. заборгованість за пенею та комісією. Разом з цим, позивач користуючись своїм правом, просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості, а саме: 12966,43 грн. заборгованість за тілом кредиту, 107858,28 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 22.02.2008 року по 28.04.2017 рік (а.с.6-9). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, відповідно до підписаної відповідачем заяви б/н від 22.02.2008 року, останньому була надана в користування кредитні картки, якими відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.95-101). Відповідно до наданої позивачем виписки за договором фактична сума витрат клієнтом (відповідачем) банківських коштів складає - 39894,22 грн., а сума коштів внесених клієнтом (відповідачем) на погашення заборгованості - 40201,15 грн. (а.с. 95-101). Таким чином, оскільки сума внесена відповідачем на погашення заборгованості перевищує, тобто покриває суму витрачених відповідачем коштів, вказане свідчить про відсутність заборгованості за тілом кредиту у [PERSON] перед Банком, та відповідно випливає з виписки по кредитному рахунку наданої позивачем. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 107858,28 грн. за користування кредитом за період з 22.02.2008 року по 28.04.2017 рік, суд приходить до наступного. Відповідно до заява б/н від 22.02.2008 року, сторонами узгоджено, що за користування [PERSON] кредитними коштами базова процентна ставка за кредитом складає 3% річних на залишок заборгованості (а.с.10 зворот.бік). Як було встановлено судом вище, відповідач користувався коштами наданими Банком на кредитні картки, при цьому внесена відповідачем сума на погашення заборгованості перевищує, тобто покриває суму витрачених відповідачем коштів, а отже фактично в нього заборгованості перед банком не має. Разом з цим у відповідача був обов`язок по сплаті відсотків за користування кредитними коштами. При розрахунку суми відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, суд зауважує на те, що останній день користування карткою відповідачем - 23.04.2014 року. Враховуючи, що відповідач заборгованості не має, то відсотки необхідно стягнути станом на 23.04.2014 рік, тобто до дня останнього користування карткою та фактичного погашення боргу відповідачем. Крім того відповідно до наданої самим же позивачем виписки, після 23.04.2014 року відповідач карткою не користувався. Таким чином за період з 22.02.2008 року по 23.04.2014 рік (період користування відповідачем карткою до повного погашення суми кредитних коштів) з відповідач підлягає стягненню відсотки у розмірі 418,89 грн.. Будь-яких інших доказів щодо здійснення [PERSON] витрат коштів у розмірі більшому ніж встановлено судом згідно розрахунку, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно положень ст.ст.78, 79 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки вимоги позивача задоволено частково у розмірі 418,89 грн., з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6,66 грн.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial