Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) 15 травня 2019 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на підставі заяви б/н від 15 березня 2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та висловив згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань, станом на 11 квітня 2019 року загальна сума заборгованості становить 184 017 грн. 59 коп., яка складається з: 0,00 заборгованості за тілом кредиту, 58 603 грн.92 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 123 463 грн. 67 коп. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 0,00 грн. фіксованої частини штрафу та процентної складової штрафу. Тому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості та сплачені судові витрати. Представник позивача Кіріченко Р.А. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно судовими повістками, направленими рекомендованим листом з повідомленням, які повернуті з причини закінчення терміну зберігання, та оголошенням на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Тому суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутністю сторін заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 цього Кодексу у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи ци в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Відповідно до анкети-заяви б/н від 15 березня 2016 року (а.с. 10) [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг та висловив згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Але кредитний ліміт та вид банківської картки в анкеті-заяві не зазначені. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 7-9) станом на 11 квітня 2019 року загальна сума заборгованості становить 184 017 грн. 59 коп., яка складається з: 0,00 заборгованості за тілом кредиту, 58 603 грн.92 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 123 463 грн. 67 коп. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 0,00 грн. фіксованої частини штрафу та процентної складової штрафу. Вказаний розрахунок незрозуміло ким підписаний, не зазначена дата його засвідчення та печатка підприємства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ст. 12 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач вимог вказаних правових норм не дотримався, надав суду докази, які не підтверджують його доводи. У позовній заяві Банк зазначає, що позивач отримав кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Але до позову не надано доказів фактичного отримання відповідачем кредитної картки, її номер, строк дії, дані про її перевипуск, розміру встановленого на ній кредитного ліміту. Крім того, згідно наданого Банком розрахунку заборгованість за тілом кредиту відсутня, тому не зрозуміло, на підставі чого нарахована заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 58 603 грн. та пеня у розмірі 123 463 грн. 67 коп. Слід зазначити, що відповідно до Розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»с. Михайлівка Кремінського району Луганської області, де зареєстрований відповідач, визнано населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Частиною 1 статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Нарахування банком пені також суперечить вищевказаним нормам закону. Також слід зазначити, що додані до позову Умови та правила надання банківських послуг /далі - Умови/ не містять підпису відповідача, тому не можна зробити висновок, що саме з цими Умовами був ознайомлений [PERSON] при підписанні анкети-заяви. З огляду на надані Банком докази неможливо зробити висновок про існування між сторонами кредитних правовідносин, строк їх дії, наявність порушення з боку відповідача кредитних зобов`язань та правильність нарахування сум заборгованості. Отже позовні вимоги Банку суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed