Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», позивач) звернулось до суду з позовом\~\~до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі\~\~129048,99 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що\~ [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 27.12.2018, згідно якої йому було відкрито картковий рахунок та встановлено на нього кредитний ліміт у сумі 100000 грн. В подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 27.12.2018, отримав карту типу Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт 200000,00 грн). Однак, в порушення виконання зобов`язань відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 05.11.2020 заборгованість по кредитному договору відповідача становить 168842 грн 35 коп., а саме: 129048 грн 99 коп.\~заборгованість за простроченим тілом кредиту, 39793 грн 36 коп.\~заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, скориставшись своїм правом, просить суд стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 129048,99 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 05.01.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, однак у позові клопотав про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. \~Судом встановлено, що 27.12.2018 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н, згідно якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, яка знаходиться в матеріалах справи. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві. 27.12.2018 [PERSON] , ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток, та підписавши паспорт споживчого кредиту отримав картку типу: преміальна картка World Black Edition та йому було встановлено кредитний ліміт у розмірі 200000 грн, що стверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 05.11.2020 складає 168842 грн 35 коп., з яких: 129048 грн 99 коп.\~заборгованість за простроченим тілом кредиту, 39793 грн 36 коп.\~заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивачем додано виписку за період з 27.12.2018 по 05.11.2020, а також довідку про картки, видані відповідачу відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, терміном дії до грудня 2021 року. При вирішенні даного спору суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із вимогами частини першої статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до вимог статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з вимогами статті 1049\~цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд враховує правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, згідно якої пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону\~споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Крім того, суд зазначає, що заява-анкета та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем в електронному вигляді. На підтвердження правомірності застосування Банком такого підписання позивач посилається на постанову НБУ від 13 грудня 2019 року №151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України: цифровий власноручний підпис\~власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом, однак, зазначена постанова була прийнята у грудні 2019 року, тобто після виникнення спірних правовідносин (грудень 2018 року). Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, за захистом яких він вправі звернутися до суду - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Так, на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в розмірі 129048 грн 99 коп. у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. За таких обставин, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] суми непогашеного (простроченого) тіла кредиту у розмірі 129048 грн 99 коп. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, враховуючи те, що позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача лише заборгованості за простроченим тілом кредиту, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення та вважає за необхідне стягнути з боржника заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 129048 грн 99 коп. З урахуванням вимог частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, у розмірі 2102,00 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved