Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В березні 2015 року прокурор Кобеляцького району Полтавської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказував, що [PERSON] з 09.10.2008 року по 28.08.2013 року навчалась та виховувалась в Кобеляцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Полтавської обласної ради, має статус дитини , позбавленої батьківського піклування, та перебувала на повному державному утриманні. Адміністрація школи-інтернату випускниці [PERSON] в серпні 2013 року виплатила одноразову грошову допомогу в розмірі 195,20 грн., що суперечить статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» , згідно якої випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом, взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку . У 2013 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років складав 1200 грн. Одноразова грошова допомога має становити 7200 грн. Враховуючи, що адміністрація школи-інтернат виплатила 195,20 грн., прокурор прохав суд стягнути з школи-інтернат на користь [PERSON] недоплачену одноразову грошову допомогу в розмірі 7064,80 грн. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та пояснив, що школа-інтернат зобов»язана була виплатити випускниці [PERSON], яка є неповнолітньою і позбавлена батьківського піклування, одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів, а саме 7064,20 грн. на підставі статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» . Представники відповідача Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Діденко О.В. та Омельченко К.В. позов не визнали і пояснили суду, що випускниці школи-інтернат [PERSON] було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 195,20 грн., видано постільну білизну, взуття, одяг на суму 1200 грн. відповідно до вимог статті 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року . Одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується навчальним закладом в разі працевлаштування випускника для пристосування в житті при виході з повного державного утримання. А випускниця [PERSON] після закінчення школи-інтернат була зарахована на навчання до професійно-технічного училища для здобуття професії, тому школа-інтернат не повинна їй виплачувати одноразову грошову допомогу в розмірі 7064,20грн. [PERSON] в судове засідання не з»явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Представники органу опіки і піклування Кобеляцької РДА та Департаменту освіти і науки Полтавської ОДА в судове засідання не з»явились, від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. Суд, вислухавши пояснення прокурора ,представників відповідача, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно довідки та витягу з наказу № 227 від 09.10.2008 року [PERSON] навчалася в Кобеляцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Полтавської обласної ради з 09.10.2008 по 28.08.2013 року ( а.с.6,7). Відповідно до наказу № 229 від 29.05.2013 року Департаменту освіти і науки Полтавської ОДА та наказу № 110 від28.08.2013 року Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат випускників, в тому числі [PERSON] ,направлено на подальше навчання до професійно- технічних закладів ( а.с.9). Згідно відомості [PERSON] отримала грошову допомогу в розмірі 195,20 грн.( а.с.10). Частиною 7 статті 8 Закону України № 2342-1V передбачено, що Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. У статті 39-9 ЗУ № 2342-1V зазначено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України. Статтею 25 цього Закону передбачено, що порядок відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у томі числі на харчування, одяг, взуття, м»який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів. Згідно п.п.1 п.13 постанови Кабінету Міністрів України №226 від 05 квітня 1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» дітям-сиротам і дітям, позбавлених батьківського піклування при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок тих закладів , які вони закінчили, комплект нового одягу, взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктами 4,5 постанови КМ України № 226 передбачено, що дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, при працевлаштуванні після закінчення навчального закладу виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. Таким чином, одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується випускнику із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в разі його працевлаштування після закінчення навчального закладу. Оскільки [PERSON] після закінчення Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат продовжила навчання у професійному технічному училищі, то адміністрація школи-інтернат і відповідно до положення п.п 1 п.13 постанови КМ України № 226 від 05.04.1994 року надала їй безоплатно комплект нового одягу і взуття на суму 1200 грн. та грошову допомогу в розмірі 195,20 грн., що підтверджується довідкою та відомістю ( а.с.10 ) . Згідно довідки від 30.08.2013 року, [PERSON] зарахована до ПТУ № 49 с.Красногорівка ( а.с.13). На отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів [PERSON] після закінчення школи-інтернат не має права, оскільки не була працевлаштована, а продовжила навчання в професійно-технічному училищі. Посилання прокурора на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України № 2342-1V в тій частині , що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють в частині, що не суперечить цьому Закону, не заслуговують на увагу, оскільки постанова КМУ № 226 від 05.04 1994 року з наступними змінами , є чинною і відповідно до статей 25, 39-9 Закону 2342 -1V встановлює порядок відшкодування витрат на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування . Враховуючи вищезазначене суд не знаходить підстав для задоволення позову прокурора. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed