Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 28 199, 21 грн. за кредитним договором б/н від 10.02.2014 та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 10.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 100, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 10.05.2019 року має заборгованість 28 199, 21 грн., яка складається з: 1 613, 78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21 316, 42 грн. - пеня; 3 450, 00 грн. - пеня за несвоєчастність сплати боргу на суму від 100 грн; 500, 00 грн - штраф (фіксована частина); 1319, 01 грн - штраф (процентна складова), а також судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 07.08.2019 даний позов було залишено без руху та надано строк для їх усунення. Ухвалою суду 20.06.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 28.04.2020 було вирішено розглянути справу за правилами заочного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, відповідно до ст. ст. 223 ч. 4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 10.02.2014 року отримав кредит у розмірі 2 100, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Відповідача щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 10.05.2019 року має заборгованість 28 199, 21 грн., яка складається з: 1 613, 78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21 316, 42 грн. - пеня; 3 450, 00 грн. - пеня за несвоєчастність сплати боргу на суму від 100 грн; 500, 00 грн - штраф (фіксована частина); 1319, 01 грн - штраф (процентна складова), а також судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитом в розмірі: 1 613, 78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту - підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Банком нарахована пеня накопичувальним підсумком в загальній сумі 21 316, 42 грн. Що стосується вимог в частині стягнення пені, суд зазначає наступне. Відповідно до статті неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за пенею та штраф, суд вважає, що стягненню підлягає лише штраф у його фіксованій частині та процентній складовій у розмірі 500, 00 грн. та 1319, 01 грн., який є менший за сукупний розмір заборгованості по пені, зазначене з одного боку забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки. Відповідач [PERSON] презумпцію правомірності правочину та доведеності факту існування між сторонами грошових зобов`язань не спростував, а тому він зобов`язаний сплатити позивачу суму заборгованості за кредитним договором. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі: 6 882, 79 грн., яка складається з: 1 613, 78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 450, 00 грн. - пеня за несвоєчастність сплати боргу на суму від 100 грн; 500, 00 грн - штраф (фіксована частина); 1319, 01 грн - штраф (процентна складова). Згідно платіжного доручення № PROM3BP261 від 13.05.2019 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921, 00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial