Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 06.01.2016 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів, відповідач станом на 25.03.2019 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 16034,60 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. У судове засідання АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «Приватбанк» відсутні, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.33). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов та заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надавала. Сповіщалася про дату та час судового засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою про відсутність адресата (а.с.54). Разом з\~цим,\~згідно з\~вимогами ст.\~128\~ЦПК України,\~у разі\~ненадання учасниками\~справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається фізичним\~особам,\~які не\~мають статусу\~підприємців,-\~за адресою\~їх місця\~проживання чи\~місця перебування,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку. При\~цьому днем\~вручення судової\~повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, Банк посилається на те, що [PERSON] 06.01.2016 року підписала Анкету-Заяву б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 700 грн.. Відповідно до наданих позивачем доказів, а саме зазначеної Анкети-Заяви від 06.01.2016 року (а.с.7), відповідач погодилася, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які містяться у рекламному буклеті, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена з Договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовам. Відповідач погодилась на отримання послуги накопичення «Скарбничка». Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені. Між тим, у наданій Анкеті-заяві відсутні істотні умови встановлені сторонами при підписанні даної заяви, більш того, заява взагалі не містить будь-яких домовленостей щодо отримання відповідачем кредиту: його розміру, типу кредитної картки, яка була оформлена відповідачем, кредитного ліміту за карткою, обов`язку позичальника повернути кредит та сплатити проценти тощо. При цьому, свої вимоги про стягнення заборгованості, позивач обґрунтовував посиланням саме на договір б/н від 16.01.2016 року, на наявність будь-яких інших укладених з [PERSON] кредитних договорів позивач не посилався. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір має укладатись обов`язково у письмовій формі, недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює жодних правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його нікчемністю. Таким чином, з наданих позивачем доказів не можливо встановити що саме є предметом Договору б/н від 06.01.2016 року, на який позивач у позові посилається як на підставу отримання відповідачем кредитних коштів. Будь-яких доказів, які б свідчили про укладання між Банком та [PERSON] письмового кредитного договору, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, матеріали справи не містять. Посилання позивача на те, що отримання відповідачем кредитного ліміту на платіжну картку здійснено на підставі діючих в банку Умов та Правил надання банківських послуг, приєднання до яких здійснено [PERSON] підписанням 06.01.2016 року заяви-анкети, само по собі не підмінює необхідності в дотриманні вимог\~ст. 1055 ЦК України\~щодо укладення кредитного договору у письмовій формі. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно положень ст.ст.78, 79 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи наведене, суд на підставі наявних доказів, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду України від 13 листопада 2019 року справа № 552/1846/16-ц (провадження № 61-21504 св18).

Outcome: dismissed