Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 33 212,75 грн., посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» із письмовою заявою від 20.03.2018, згідно якої отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.06.2018 було змінено повне та скорочене найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк»), що діяв не підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»), що діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив ознайомлення та надання йому зазначених документів у письмовому виді і наказу банку про їх затвердження. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг, можуть вирішуватися шляхом погодження, що передбачає обмін інформацією з питань банківського обслуговування клієнта через web-сайт банку або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на банківському сайті, банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримати банківські послуги, з цією метою публікує Умови та правила надання банківських послуг, які є публічною офертою. Клієнт таким чином отримує доступ до всіх послуг банку. Укладений договір про надання банківських послуг відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, є договором приєднання, в якому Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на банківському сайті, являють собою формуляри та стандартні форми. Заява відповідача підтверджує те, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав тим, що надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором, в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав тим, що не надав банку грошові кошти на погашення кредиту шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального платежу протягом терміну дії карти, що розраховується в процентному співвідношення від загальної заборгованості клієнта. Заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг станом на 14.08.2019 становить 33 212,75 грн., в тому числі: 22 941,93 грн. - тіло кредиту (сума використаного кредитного ліміту, яка мала бути погашена відповідачем, але не погашена або погашена частково); 7 241,03 грн. - прострочене тіло кредиту (сума несплаченого щомісячного мінімального платежу); 972,04 грн. - нараховані відсотки (за користування кредитним лімітом, які мали бути погашені, але не погашені або погашені частково); 1 557,75 грн. - штраф (процентна складова); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) (сума, що нараховується відповідно до п. 2.1.1.7.5. договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договром більш ніж на 30 днів). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 33 212,75 грн. та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 1 921,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник позивача Гребенюк О .С . в судове засідання не з`явився, повідомивши суд про розгляд справи за його відсутності та те, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.5 на звороті). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що банком йому були надані кредитні кошти у сумі 20 000 грн. та видана кредитна картка зі строком дії до липня 2022 року. Погашенням кредиту займалась його дружина та він особисто, коли працював. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підтвердження позовних вимог позивач надав анкету-заяву, згідно якої 20.03.2018 між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», розміщених на офіційному сайті банку в мережі інтернет www.privatbank.ua, які разом з Тарифами складають договір банківського обслуговування, отриманого шляхом самостійного роздрукування (а.с.7). Позивачем також надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання відповідачем анкети-заяви, які являють собою публічний договір приєднання, розміщений в мережі Інтернет на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.9-25). Банком надано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 14.08.2019, що становить 33 212,75 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 22 941,93 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 7 241,03 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 972,04 грн.; штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 1 557,75 грн. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, не містять інформації про їх затвердження, внесення до них змін (а.с.9-25). Суд вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами, правила ч. 1 ст. 634 ЦК України не підлягають застосуванню, оскільки умови договору приєднання встановлюються стороною, яка надає послугу, за змістом мають бути зрозумілими споживачу і доведені до його відома. Банк має підтвердити, що на час укладення кредитного договору діяли саме ті умови договору приєднання, з якими споживач був ознайомлений. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, але витяг з тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, надані позивачем на підтвердження укладення кредитного договору, не містять даних коли і ким вони були затверджені, коли і ким до них вносились зміни та в якій редакції вони діяли на час укладення кредитного договору з відповідачем. За таких обставин витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена на час укладання кредитного договору, як складова частина кредитного договору, укладеного між сторонами 20.03.2018 шляхом підписання анкети-заяви. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» в редакції в редакції від 10.06.2017, що діяла на час виникнення правовідносин між сторонами, п. 1, п. 9, п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VІІІ (далі Закону № 1734-VІІІ) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 1734-VІІІ у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 1734-VІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Суд вважає, що між сторонами виникли договірні відносини, предметом якого є споживчий кредит, про умови якого відповідач не був повідомлений у письмовій формі. Посилання відповідача на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розміщених на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою (www.privatbank.ua) шляхом самостійного роздрукування екземпляру, не може вважатись письмовою формою повідомлення про умови кредитування, оскільки не містить підпису відповідача, являють собою великий за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг, потребує значного часу, відповідної фахової підготовки для ознайомлення та розуміння в рамках конкретного виду кредитування. Укладений між сторонами кредитний договір від 20.03.2018 у вигляді заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не відповідає вимогам Закону №1734-VІІІ, а саме: не містить типу кредиту; порядку та умов надання кредиту; строку, на який надається кредит; процентної ставка за кредитом, її типу (фіксована чи змінювана), порядку її обчислення, у тому числі порядку зміни, та сплати процентів; реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення; інформації про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розміру неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; відповідальності сторін за порушення умов договору. Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Враховуючи те, що відповідач отримані та використані кредитні кошти не повернув, банк пред`явив вимогу про їх повернення, то є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 22 941,93 грн. Що стосується вимог позивач про стягнення процентів та неустойки. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змішана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів та дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разів відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Оскільки проценти за користування кредитом, розмір неустойки встановлюються законом або договором, договір споживчого кредиту, укладений між сторонами у формі анкети-заяви від 20.03.2018, не містить розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, розміру неустойки за порушення зобов`язання, то підстав для їх стягнення немає. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Позов подано до суду 18.11.2019. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 22 941,93 грн., що складає 69,08 % від позовних вимог, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку складає 1 327,03 грн. (1 921,00 грн. х 69,08 % = 1 327,03 грн.).

Outcome: partial