Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Будьоннівська районна у м. Донецьку рада. В обґрунтування доводів заяви заявник зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона є спадкоємцем за законом першої черги. Протягом шестимісячного строку вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За її заявою була відкрита спадкова справа № 77/2018 від 30.10.2018 року. Спадкове майно складається з права на отримання пенсійних виплат, що належали померлому та не були ним отримані за життя. 18.03.2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмолено у видачі свідоцтва, оскільки нотаріус не може перевірити коло спадкоємців, які могли фактично прийняти спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем за однією адресою. Неможливість вказаної перевірки обумовлена тим, що спадкодавець [PERSON] проживав один за адресою: [ADDRESS] тобто на території, яка непідконтрольна Україні. Їй роз`яснено право на звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення даного юридичного факту їй необхідно для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] За цих обставин вона змушена звернутися в суд за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] на момент смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала заяву, просила її задовольнити. Заінтересована особа про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, її представник в судове засідання не з`явися, не повідомив про причини неявки. Дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставині та відповідний зміст спірних правовідносин. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 21 червня 2018 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 516 (а.с.6). Позивач є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про її народження, повторного свідоцтва про шлюб, є єдиним спадкоємцем\~померлого [PERSON] (а.с.8-9). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~яка складається\~з недоотриманої\~пенсії,\~що належала\~померлому та\~не була\~ним отримана\~за життя у розмірі 50\~948,49 грн. (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Баженовою Л.В. № 89/02-31 від 18.03.2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлого [INFO] [PERSON] відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] був зареєстрований та помер на території, яка не контролюється на цей час Україною та де здійснюється ООС, відсутня можливість здійснити перевірку кола спадкоємців, які могли фактично прийняти спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем за однієї адресою (а.с.15). Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців. Як зазначено в ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт реєстрації спадкодавця [PERSON] одного на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті [INFO] , підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «МИР» від 11.03.2019р., згідно якої на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.12);, відміткою в паспорті [PERSON] , згідно якої [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7), показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] . Згідно висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини зокрема, «Loizidou v Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozerv. The Republic of Moldova and Russia»,«Ila & cuand Othersv. Moldova and Russia»),де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі \~ \~ \~ \~ Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини». ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Від встановлення факту реєстрації [PERSON] одного на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника на спадкове майно, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Відповідно до ст. ст. 1216, 1268, 1270, 1276 ЦК України,

Outcome: approved