Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 13917,38 грн. за договором від 25.03.2013 року №б/н. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановлених кредитним договором, однак, внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань, станом на 16.05.2019 року виникла сума боргу в розмірі 13917,38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5348,49 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 2718,39 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 3871,96 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 839,62 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 638,92 грн. Просить стягнути з відповідача суму боргу, яку останній у добровільному порядку не бажає сплатити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та винесення заочного рішення, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. Беручи до уваги клопотання представника позивача, суд знаходить за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. 05.07.2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] 25.03.2013 року отримав у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит в сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань, станом на 16.05.2019 року виникла сума боргу в розмірі 13917,38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5348,49 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 2718,39 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 3871,96 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 839,62 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 638,92 грн., що стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами: розрахунком заборгованості, анкетою-заявою, витягом з умов та правил надання банківських послуг. Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, а останній належним чином не виконав умови договору від 25.03.2013 року №б/н, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з боржника на користь позивача слід стягнути понесені стягувачем судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 509, 526, 530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved