Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 14.03.2014 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміта на картковий рахунок. Відповідач, підписуючи анкету-заяву підтвердила свою згоду на те, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», пам`яткою клієнта та «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі цього, банком було відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом 500 грн. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п..2.1.1.2.5 Договору, на підставі якого відповідач дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. Вказувало, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах договору та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, станом на 12.11.2020 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 23 377,90 грн. з яких 22 358,04 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 1019,86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на вказані обставин, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 14.03.2014 року у розмірі 23 377,90 грн станом на 12.11.2020 року , а також судові витрати. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 квітня 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. За відсутності відзиву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 14.03.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. [PERSON] 14.03.2014 року було видано платіжну картку № 4149…9999 строком дії до 01/18, 14.06.2017 року було видано платіжну картку № 5168…5384 строком дії до 03/21. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] 14.03.2014 р. встановлений кредитний ліміт 500 грн., 14.03.2018 р. кредитний ліміт збільшений до 16 490 грн. Факт отримання вказаної платіжної картки свідчить надана Банком виписка по рахунку клієнта, з якої вбачається, що [PERSON] користувалася карткою, зокрема, знімала кошти у банкоматі. Виписка по картковому рахунку [PERSON] відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх дебетних та кредитних платежів по платіжних картках в період їх дії. За розрахунком позивача станом на 12.11.2020 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 23 377,90 грн. з яких 22 358,04 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 1019,86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач на підтвердження укладення з [PERSON] кредитного договору у відповідності до ст. 634 ЦК України, посилається на анкета-заяву про приєднання к Умовам і Правилам надання банківських послуг в Приватбанку, Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду. Разом із тим, позивачем не надано доказів, що [PERSON] була ознайомлена і погодилася з Умовами кредитування та тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, саме ці Умови розуміла, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Сама анкета-заява від 14.03.2014 року не містить умов щодо порядку сплати процентів за користування кредитними коштами, та інших платежів, строку дії кредитного договору, порядок і нарахування платежів за порушення грошового зобов`язання. Долучений до матеріалів справи витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису [PERSON] . У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Оцінюючі надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог суд вважає, що наявність у [PERSON] зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитом є припущенням позивача. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості [PERSON] за тілом кредиту в сумі 22 358,04 грн. Згідно наданої банком виписки за договором №б/н від 14.03.2014 р. відповідачем було фактично отримано та використано кредитних коштів на суму 18 324,00 грн. та поповнено картку на 7 401,64 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуто, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з [PERSON] не повернутих кредитних коштів в сумі 10 919,39грн., в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити за безпідставністю. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (46,71%) в розмірі 981,84грн.

Outcome: partial