Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» зазначає, що 15.11.2011 відповідачка уклала з позивачем договір б/н, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Представник позивача посилається на те, що станом на 18.11.2020 виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 14 914,43 грн, яка складається з: 14 894,43 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 20,00 грн - заборгованості за поточним тілом кредиту. Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача накористь позивача заборгованість у розмірі 14 914,43 грн за кредитним договором б/н від 15.11.2011 та судові витрати у розмірі 2 102 грн. В судове засідання, призначене на 14.05.2021 о 10:00 год, представник позивача не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяви про перенесення судового засідання від нього не надходило. В заяві на адресу суду не заперечував проти розгляду справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання, призначене на 14.05.2021 о 10:00 год, не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Від відповідачки до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнає частково, а саме визнає суму заборгованості в розмірі 4914, 00 грн. А також додала до заяви довідку АТ «ПриватБанк» від 13.05.2021 про розмір заборгованості. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, а матеріали, що є у справі, є достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 15.11.2011 було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку. У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Судом встановлено, що анкета-заявка підписана відповідачкою 15.11.2011 року. Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 18.11.2020 виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 14 914,43 грн, яка складається з: 14 894,43 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 20,00 грн - заборгованості за поточним тілом кредиту. Як вбачається з довідки АТ «ПриватБанк» № MTU8G2VKRBRQMU99 від 13.05.2021, [PERSON] станом на 13.05.2021 має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 15.11.2011 у розмірі 4914, 61 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, оскільки станом на день розгляду справи відповідачкою частково повернута позивачу сума фактично отриманих та використаних коштів в добровільному порядку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 4 914,00 гривень, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту яка залишилась на повернутою станом на 14.05.2021, та, у зв`язку з вищенаведеним, суд відмовляє в задоволенні позову в іншій частині позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 102,00 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial