Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 15 316 грн. 41 коп. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.11.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 4140,85 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. АТ КБ «Пиватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач умови договору не виконує, що призвело до утворення заборгованості за кредитом у розмірі 15\~316 грн. 41 коп. зокрема: заборгованості за кредитом в сумі 3903 грн. 14 коп., по процентам за користування кредитом у розмірі 3424,67 грн.; заборгованості за пенею у розмірі 7886 грн. 60 коп., штраф в сумі 102 грн. Відповідно до\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилася по невідомих суду причинах, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 1055 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка підписана сторонами, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифами банку, які погоджені з відповідачем, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4140,85 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», розрахунок заборгованості за кредитним договором; копію Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка підписана сторонами; витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. У генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 21.11.2014 р., яка підписана відповідачем, вказаний розмір відсотків за користування кредитом, а також розмір штрафу за порушення строків платежів. Згідно розрахунку заборгованості за договором від 21.11.2014 року відповідач станом на 18.11.2019року має заборгованість у розмірі 15\~316 грн. 41 коп. зокрема: заборгованості за кредитом в сумі 3903 грн. 14 коп., по процентам за користування кредитом у розмірі 3424,67 грн.; заборгованості за пенею у розмірі 7886 грн. 60 коп., штраф в сумі 102 грн. Оскільки відповідач був належним чином проінформованим про умови кредитування у Приватбанку, а саме щодо повернення кредиту, сплати відсотків на суму залишку заборгованості по кредиту та розмір штрафу за порушення строків повернення кредиту, що підтверджується його підписом у Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 21.11.2014 року, тому він повинен погасити заборгованість за кредитним договором. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості, відповідач суду не надав. Однак суд вважає, що з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню розмір заборгованості за пенею, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України, розмір пені не визначений умовами договору. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У п. 2.8 Генеральної угоди розмір пені не визначений, а йде посилання на Умови та правила надання банківських послуг. Проте, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати Умови та правила надання банківських послуг частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки вони не підписані відповідачем. Таким чином, сторонами не погоджено розмір пені за несвоєчасне виконання забов`язань за договором, в тому в цій частині у позові необхідно відмовити. Крім цього, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором cвідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, на що вказує ВСУ у своїй Постанові від 21 жовтня 2015 року. За викладених обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial